40 



og omvendt af e til i: lidt, conprindit, Joannis (som Nominat.) ; 

 a til e i L. 42: scysme for schis/na] Forstærkning af g til c: 

 Calatas for Oalatas (44), Catafrycum for Catafrygum (85), siVi- 

 co^/s (46) for singulis; Udeladelsen af Aspiration: odie (11) for 

 Jiodie, scisma istedtefor schisma. 



I Henseende til selve Sprogbrugen, da har man, efter Cred- 

 ners og Volkmars Mening, overilet sig ved at forandre correbtione 

 i Lin. 55 til correctione , medens dog correplio er ligesom cor- 

 reptus bekjendt fra Tertullians (de præscr. 27, de pudic. 14) og 

 Augustins africanske Latin, En af den sidstnævnte Kirkefaders 

 Bøger fører Titelen: De correptione et gratia^). Ogsaa i Formen 

 se publicare (Lin. 77) istfor puhlicari finder Volkmar Spor af 

 lingva volgata, ganske efter de romanske Sprogs Tilbøielighed 

 til at gjengive passivum ved reflexivum. 



Imidlertid er det dog en overdreven Paastand, naar Volkmar 

 (Anh. S. 349) erklærer, at vi her, naar vi see bort fra Afskri- 

 vernes Udtale, have et forholdsmæssigen 7neget correkt Manu- 

 skript. I et Skrift paa 85 Linier finde vi nemlig følgende aaben- 

 bare og grove Feilskrivninger: Lin. 6: concriset, (sig. L. 75 hvor 

 der er skrevet rigtigen: conscripsit) ; Lin. 8: ad nativitate istfor 

 a nativitate', L. 47: ad nohis istfor a nohis; L. 68: supersci'ic- 

 tio; L. 14: recogniscentihus] L. 50: acorenthios\ L. 58: apoca- 

 lehpsy\ L. 71: apocalapse\ L. 65: liesem] L 33: Dns ^ der 

 maa opløses til /)om/««; dog kan det maaskee som Abbreviation 

 have været brugt for alle Casus eller betragtet som Indeclinabile; 

 L. 53: tensaolenecinsis] L. 54: t'^esaolecensibus etc. Men endnu 

 mere maa der fradrages i hiin Roes for Correkthed, naar man 

 tager Hensyn til Uligheden i Skrivemaaden af de samme Ord. L. 9: 



^) Medens Credner med Sikkerhed hidleder vort Fragment fra Africa [Gesch. 

 des N. T. Kan. S. 142) og {ssteds S. 144) erklærer, at Forfatteren har 

 brugt Africas latinske Sprog, da finder dog Volkmar »det specifisk Afri- 

 canske i Fragmentets Latin« indskrænket til hiint ene Udtryk, hvilket- 

 muligt kan have tilhort lingva volgata i Almindelighed (Anhang S. 359). 



