41 



decipolis: 10: condescipulis] 23: decipulis] 03: descepltnæ. — 

 Lin. 15: cuntis, L. 1(5: cuncta\ Lin. 50: acorenthios ved Siden 

 af ad Colosensis i L. 52; Lin. 71: johanis ^ sig. L. 8, 9, 60: 

 johanms\ Lin. 46: sineolis ^ sig. L. 16: singulis, 36: singida\ 

 L, 32: vtsurem, ved Siden af: auditorem, scripforem. Lin. 5: 

 numetn, sig. 15: 7iomme, 46: nomenatim. Lin. 51: seconda^ 

 sig. 2: secundo, 5: secundum. Endelig skal jo ved den Dic- 

 lerendes eller ved Afskriverens Feil — ifølge Volkmar (see ne- 

 denfor) — Ordet 7ion eller den for delte Ord brugte Abbreviatur: 

 n, være udeladt Lin. 46 [non] necesse est, og Lin. 39: prqfici- 

 scentis [7wn\, hvor denne Udeladelse giver en modsat Mening af 

 den, der udkommer ved Tilføielsen af Nægtelsen. 



Man vil altsaa dog ikke være beføiet til at danne sig store 

 Forestillinger om den Dygtighed, hvormed Af sk riveren har røg- 

 tet sit Kald; og som Følge deraf tør Forbudet mod enhver 

 »analogielos Conjecture ^) ved nærværende Leiligheil ikke gjøres 

 saa ubetinget gjældende , som Credner og Volkmar ville. Man 

 synes at maatte antage, at den, der optegnede det foreliggende 

 Document i dets foreliggende Skikkelse, ikke har været Afskri- 

 ver i egentlig Forstand, men opskrevet det efter en Andens Dictat 

 og ikJce selv fuldkommen forstaaet det, han skrev. 



Men man fristes til endnu at gaae videre og udstrække sin 

 Tvivl til, om selve Forfatteren af Fragmentet i dets latinske 

 Skikkelse har været det latinske Sprog fuldkommen mægtig. Thi 

 foruden de orthographiske Feil og Uagtsomheder, som kunne 

 hidrøre fra Afskriverens eller Afskrivernes Uvidenhed og Skjø- 

 desløshed, flndes der en Ubehjælpsomhed i Sliil og Udtryksmaade, 



') "Von der Aussprache der Absciireiber abgeseheii zeigt sich das .MS. als 

 ein verhåltnissmassig selir correctes, indem imr wenige Buchstaben 

 iviermal n) ausgelassen, sehr Weniges verlesen oder verschrieben ist. 

 Die Wilkur jedcr analogielosen Conjectur hebt sich also voliig«. 



Volkmar, Anhang S. 349. 



