49 



tolv Aposlles Tal. Credner mener nu, al Fragmenlisten liar 

 henført Joliannesevangeliets Aflallelse ligesom ogsaa lo IJreve 

 (Lin. GO) til tlenne Johannes ex discipulis^ medens derimod For- 

 fatteren til den johanneiske Apokalypse i Lin. 71 ved ligefrem 

 at stilles sammen med Petrus betegnes ^om Apostlen Johannes; 

 (sig. Sammenstillingen af Paulus og (prædecessor ejus) Apoka- 

 lyptikeren Johannes) Lin. 48, 57. Credner finder fremdeles en 

 Støtte for sin Anskuelse i den om Apostlen Andreas i Lin. 14 

 tilføiede Notits. Ved denne Apostlen Andreas Mellemkomst skal 

 nemlig fremhæves Evangeliets wpostolislce Paalidelidelighed, me- 

 dens den hele Hemærkning om Andreas vilde være overflødig og 

 hensigtsløs, dersom Apostlen Johannes forudsattes som Evange- 

 liets Forfatter. Ved Henviisningen til Joliannesbrevene og navn- 

 lig det første Johannesbrevs Begyndelse i Lin. 26— 3 i skal kun 

 godtgjøres, at Evangeliets Forfatter var selv Øre- og Øievidne. 

 — Denne Credners Opf-ittelse har intet Bifald fundet hos Volk- 

 mar og Hilgenfeld . der, skjondt de selv ikke antage det fjerde 

 Evangelium for Apostlen Johannes' Værk, dog ikke i vort Frag- 

 ment finde nogen Antydning om , at dets Forfatter har deelt 

 denne Anskuelse^). Virkelig kan der ikke heller lillægges den 

 Forskjellighed, at Johannes Lin. 9 betegnes: ex dtscipuli's , og 

 Andreas Lin. 14 ex apostolis den Betydning, som Credner vil 

 lægge deri, at Fragmenlisten nemlig skulde have anseet Johan- 

 nesevaogeliets Forfatter for Ikhe-Apostel. Thi Lin. 22 forekom- 

 mer Ldtrykket »de conversatione [Domini] cum discipulis« (efter 

 Jesu Opstandelse , hvad der vistnok, af Hensyn til Ap. G. I, 4 

 (avpah^ofj.si'og . . . sig. V. 2 lolg dnoatokoig)^ som synes at 



') De iiidlnde sia forresten- ikke p;ia at prøve Credners Grunde nøiere. 

 Volkmar siger blot i en Anm. til Credners Gench. des N. T. Kanon, S. 

 160: »Mir scheint der Verfasser ailerdings den Apostel Joiiannes im Ev. 

 betiaupten zu wollen;« — og Hilgenfeld {Der Kanon etc. S. 41, Anm.): 

 (. . . die Abfassung des vierten Evangeliums durch JohanriesI »nictit, 

 wie Credner u. a. O. S. 158 f. vvollte, durch einen Niclit-Aposte! Johan- 

 nes, wogegen schon Volkmar streitet." 



4 



