63 



formodentlig fordi del foruden til Pliilemon ogsaa var adresseret 

 til Appia og til Archippos og til Menigheden i Philemons Huus 

 (Philem. 2). Disse Breve vare imidlertid dog altid skrevne kun 

 til Privatpersoner og fremgaaede af Pauli Hengivenhed og Kjær- 

 Hghed {pro afectu et dilectioné) mod disse. Derfor syntes det 

 Fragmenlislen nødvendigt at tilføie , at de alligevel staae i An- 

 seelse i den katholske lurke ') og ere helligede in ordinatione 

 ecclesiasticæ disciplinæ o: deres Anseelse grunder sig paa, al 

 den kirkelige Forfatning eller Menighedernes Indretning er ble- 

 ven reguleret efter dem. Det er nok muligt, at der i de anførte 

 Ord hgger Antydning om en Modsigelse , som kan have været 

 reist fra enkelte Sider imod Pastoralbrevenes Optagelse i Kanon, 

 forsaavidt de egentlig kun vare Privatskrivelser-). 



Eflerat saaledes de 13 ægte Breve af Paulus ere blevne 

 omtalte, følger nu: 



V. Fertur etiam ad Laudicenses , alia ad Alexandrinos, 

 Pauli nomine Jinctæ ad hceresem Marciouis , et alia phira , quæ 

 in catholicam ecclesiam recipi non potest. Fel enim cuvi melle 

 tnisceri non congruit. 



Epistola sane Judæ et super scripti Johannis duas in ca- 

 tholica habentur, et (ut?J Sapientia ab amids Salonionis in ho- 

 norem ipsius scripta. 



VI. Apocalypse[s] etiam Johan[n]is et Petri tantian reci- 

 pimus^ quam quidam ex nostris legi in ecclesia nolunt. Pasto- 

 rem vero nuperrime etc. 



') Wieseler o. A. vilde læse ad honorem, men dette er en unødvendig og 

 urigtig Rettelse. 



2) »Quant aux épitres å Philémon, h Tite et å Timolhée, que l'apotre écri- 

 vit par amitié pour ces personnes, elles ont recu lenr consécration dans 

 l'organisaUon de la discipline ecclésiastique. Cela veut dire, sans doute, 

 que ces épitres, par le fait, que l'église y a puisé les principes de son 

 gouvernement, de lettres particuliéres qu'elles étaient dans l'origine, sont 

 egalement devenues des documents publics etofficiels" Beuss, Hist. du 

 Canon des écritures saintes, 18G3 p. 83. 



