65 



langt større Ueniglied findes om, Inilkel Brev skal forstaaes ved 

 ep. ad Alexandrinos. Et saadant Drev nævnes nemlig ellers 

 aldrig. Da der i Fragmentet ikke omtales Brevet til Hebræerne, 

 et Skrift, der var saa lidligt og saa almindeligt udbredt, at det 

 maa vække Forundring, dersom del aldeles ikke var omtalt i vorlDo- 

 cumeni; da Hebræerbrevet, hvad der stedse finder flere Forsvarere, 

 egentlig synes bestemt nærmest for Jodechristne i Alexandrien] 

 og da delle Brevs paulinske Æglhed navnlig i den vesterlandske 

 Kirke fandt en tidlig og langvarig Modsigelse, vilde man være 

 fuldkommen beføiet til at anlage, at ved Fragmentislens epistola 

 ad Alexandrinos skulde forstaaes det i vor Kanon saakaldle Brev 

 til Hebræerne, dersom ikke Fragmentislens øvrige Yltringer ved 

 denne Leilighed vakle Betænkeligheder imod denne Antagelse. 

 Af mindre Betydning er her den Omstændighed, at Brevet ad 

 Alexandrinos siges opdigtet i Pauli Navn, medens Hebræer- 

 brevet jo ikke angiver Paulus som sin Forfatter. Thi det er 

 muligt, al Fragmentisten kunde have anseet den Lighed, som 

 Hebræerbrevel i nogle Henseender frembød med Paulus' Breve 

 og Læremaade, for bevirket ved en forsællig Opdiglning. Der- 

 imod har det en ganske anden Vanskelighed at forstaae, hvor- 

 ledes han, dersom han ved ep. ad Alexandrinos havde tænkt 

 paa Brevet til Hebræerne, kunde kalde dette Brev ligesom 

 Laodicenserbrevet, opdigtet ad hæresim Marcioms. Thi skulde 

 dette sige, at disse Breve vare opdigtede i Pauli Navn, til 

 Ounst for tVlarcions kjætterske Anskuelser, da passer dette jo 



den Brief an die Laodicener, d. h. åen Ephesier-Brief in dem Kanon 

 Marcions nnd »den Brief an die Alexandrinern, womit nur der Hebriier- 

 brief gemeint seyn iiann, gånzlich ab.« Thi dersom Laodicenserbrevet 

 hos Marcion er vort »Brev til Ephesierne% da anerkjender jo Fragmentisten 

 delte som paulinsk, Lin 51. Dersom derimod "Brevet til Laodicenserne" 

 hos Marcion er et andet end vort kanoniske Brev til Ephesierne (saaledes som 

 man kunde troe paa Grund af Epiphan hær. 42, 9), da har det ikke været 

 det nu bekjendte apokryphiske Brev til Laodicenserne, efterdi hvad 

 Epiphanius anforer af Marcions "Brev til Laodicenserne'), ikke staaer i 

 dette Apokryph (medens det derimod staaer i Eph. IV, 5, 6). 



5 



