75 



hvori Kirkefaderen har ^'jort sig skyldig. — At Fragmentisten 

 paa vorl Sted ikke kunde have undladt al omtale Iste Joh., tør 

 man ikke ansee for saa aldeles afgjort; thi tidligere, Lin. 28, 

 har han jo ikke blot omtalt Johannes Breve, men ogsaa ud- 

 skrevet de første Linier af 1ste Johannesbrev. Nu er det vel 

 sandt, at iiisl opregnes det første Johannesbrev ikke i lla^kken 

 af de apostoliske Skrifter, men paakaldes til IJeviis for, at Evan- 

 geliet er skrevet af et Øievidne, og det burde derfor egentlig 

 nævnes her igjen, hvor der jo synes at angives, hvilke apostoliske 

 Breve der foruden de pauHnske antages i Kirken. Men, da vi 

 dog ikke med fuldkommen Sikkerhed kjende Hensigten med den 

 foreliggende Opgivelse af Kirkens kanoniske Skrifter, kunde del 

 muligen ligge i hele Anlæget, at 1ste Johannesbrev fik sin Om- 

 tale i Forbindelse med Johannes- Evangeliet, ligesom Isle Petri 

 Brev i Forbindelse med Marcus-Evangeliet. Saaledes stod der 

 kun tilbage for Fragmentets Forfaller al omtale 2det og 3die Joh. 

 paa vort Sted; og, dersom man billiger Læsemaaden ut sapien- 

 tia ah amicis Salomonius in honorem ipsius scripta , synes der 

 ikke at kunne være Tvivl om , at netop disse to Breve ere 

 nævnte, thi om dem, der altid ere blevne henførte til Antiie- 

 gomerne, kunde det jo nok siges, at de kun bare Johannes' Navn 

 paa samme Maade, som i^Vnsdo7nmen», der vel ikke var skreven 

 af Salomo selv, var udført i Salomo's Navn. Derimod er det 

 utænkeligt, at Fragmenlislen, efteral have benyttet Citatet Isle Jo- 

 hannes 1, 1 til at godlgjøre Paalideligheden af Johannes-Evangeliet 

 og Identiteten af Evangelisten Johannes med Forfatteren af 1ste Jo- 

 hannes' Brev, skulde nogle Linier længere ned i sin Meddelelse 

 have betegnet 1ste Joh. Brev som et Skrift, der kun paa den 

 angivne middelbare Maade kunde kaldes Johannes' Værk. 



Saaledes anbefaler Meget den Udlægning, at Judæ Brev og 

 2det og 3die Jobannes' betegnes af Fragmenlislen som Breve, 

 der vare reciperede i den katholske Kirke (in catholiéa habentur), 

 uagtet de ikke vare Judas' og den « ovenomtalte » Johannes' Værker, 

 men kun paa samme Maade, som «Viisdommen» kunde kaldes 



