77 



Gescli. der heil. Schr. d. N. T., 2teAusy., S. 290, »at Fragrnenlislen 

 ikke liar kunnet ansee Sapientta l'or en clirislelig IJog?» — 

 1 delte Tilfu'lde kunde der ikke være Tale om «Salomos Ord- 

 sprog", hvis Plads blandt det G. T.s Bøger ikke kunde være 

 Tvivl underkastet, og derfor ikke kunde være nævnt paa vort 

 Sled. Mange ansee det imidlertid — saaledes Schleiermacher, 

 Einl. ins N. T., 1845, S. 54 Anm. — for en ikke mindre grov 

 Uvidenhed, dersom Fragmentisten havde regnet den almindeligen 

 til det G. T.s Apocrypher henførte «Viisdommens Bog" blandt 

 det N. T.s Bøger, saa at de hellere ville antage, at den i Frag- 

 mentet opregnede i^Sapientian har været et nytestamenlisk 

 Apocryphon, som er gaaet tabt. Men den formeentlige Uviden- 

 hed er dog ikke større, end at Lærde som Hugo Grotius (For- 

 tale til hans Forklaring af «Viisdommens Bog») og H. Grdtz, 

 [Gescliichte der J uden ^ Leipzig 1856)^ have antaget "Yiisdommens 

 Bog" for at være oversat og interpoleret af en Christen, medens 

 Andre baade i ældste og nyeste Tid have forsvaret den Mening, 

 at den saakaldte «Viisdommens Bogu er et Product fra den 

 christelige Tid og er af christelig Oprindelse ^). Saameget er 

 vist, hvad allerede Hieronymus forsikkrede i Fortalen til de 

 Salomonske Skrifter: ^-Liher Sapientiæ apud Hebræos nusquam 

 estn, medens derimod denne Bog fra Christendommens ældste 

 Tider holdtes høit i Ære af dennes Tilhængere-); og det vil 



') Petrus Galati7ius (døbt Jode, Franciscanermunk), Arcana verit. cathol. 

 16(38 1. 1 c. 4. Kirschbaum, Der jiidische Alexandiinismus, Leipzig 1841, 

 Chr. Weisse, Reden iiber dieZukunft der evangel. Kirche, 1849, S. 233 f. ; 

 Philosoph. Dogmatik, Bd. 1, S. 136. Die Evangelienfrage, 1856, S. 20G ff. 

 NoacJc, Ursprung des Christenthums, 1837, Bd. 1, S. 222 ff. Det er ikke 

 her Stedet til at drøfte de Grunde, hvormed man har forsvaret denne 

 Paastand (hvilke forresten ere blevne gjendrevne af Nitzsch, Bruch, Grimui). 



*) Allerede i de første Aarhundreder , smlign August, de prædest. Sandor. 

 c. 14: quem sibi ante posuerunt etiam temporibus proximis Apostolorum 

 egregii tractatores, qui cum testem adhibent, nihil se adhibere, nisi 

 divinum testimonium cred iderun L 



