86 



Exempel (i Apoknlypsen Cap. II og III)« kun har skrevet til syv 

 navngivne Menigheder — to Gange til den Korinthiske og til 

 den Thessalonicensiske Menighed — har han Hgesom Johannes 

 dog skrevet for den hele christelige Kirke, der kun er een og 

 udbredt over hele Jorden. — Brevene til Philemon, til Timotheus 

 og til Titns ere vel nærmest Privatbreve (og maaskee har der 

 derfor været Tvivl om deres Optagelse i det Nye Testamentes Sam- 

 ling), men formedelst deres Indhold, navnh'g med Hensyn til 

 Kirkevæsenets Ordning, høre ogsaa de til Kirkens officielle 

 Documenter (Lin. 39-62, smlgn. ovenfor S. 57-63). 



Efter Opregningen af disse tretten paulinske Breve nævnes 

 nogle andre, der ere i t)mløb under Paulus' Navn, men som 

 ikke maae sammenblandes med hine, da de deels ere uægte, 

 deels hæretiske. Der er Grund til at antage, at det ene af de 

 nævnte Breve ep. ad Laodicenses er det samme Apokryph, som 

 endnu haves og formodentlig er blevet compileret af de ægte 

 paulinske Breve i den Hensigt at skulle fremstille det i Col. IV, 16 

 omtalte Brev. Ved Episfola ad Alexandrinos er det, trods ad- 

 skillige Vanskeligheder (s. ovenfor S. 65 ff.) dog overveiende 

 sandsynligt, at der menes det i vor Kanon saakaldte Brev til 

 Hebræerne. Om den Modstand , dette Brev fandt i den vester- 

 landske Kirke, have vi saaledes her et nyt Vidnesbyrd (L. 64-66), 

 men tillige en Understøttelse for den Formodning, at Hebræer- 

 brevet oprindeligen var bestemt for alexandriske Jødechristne 

 (s. S. 67). 



De faa Linier, hvori omtales de senere saakaldte katholslce 

 Breve, ere meget dunkle og derfor underkastede høist forskjel- 

 lig Fortolkning (s. S. 73 ff.). I Henhold til de ovenfor meddeelte 

 Bemærkninger, synes det, som om her findes Bekræftelse paa 

 Judas Brev og paa to Johannesbreve. Dersom man fastholder 

 den utvivlsomme Læsemaade : et sapientia Saloniom's, maa "Viis- 

 dommens Bog» antages at være regnet for et christeligt Skrift 

 (Lin. 68-70. smig. S. 76 fT.). 



