185 



mam pauperlatem et fratriim inopiam ciirtom meam dominicalam 

 in vvinninge cum quindecim mansibus et quicquid terre uel 

 uineariim ibi habui sancto marlino et predictis fratribus condo- 

 naui ae decimam huius curtis, que perlinebat ad monasterium 

 sancti Uictoris cum parte nostre decime, que in renso fuit, com- 

 mutaui et sic lotum fratribus aptaui. Et ul hec in perpetuum 

 tenaciter hererenl et absque ulla contradictione inconuulsa per- 

 manerent, sub anathematis timore stabiliui. Si quis de his su- 

 pradiclis absque consensu abbatis pretitulati se intromiserit et 

 elemosinam irritam fecerit, eterne dampnationi se mancipandum 

 sciat, nisi salubriter peniteat. 



Actum colonie feliciter dominice incarnationis anno 

 DCGGCLXXX nono indictione secunda«. 



Hele dette Gavebrev er, som en løselig Sammenholdelse 

 med Krønikens Text strax vil vise, fuldstændig og tillige nøjagtig 

 optaget i denne*). Af Ærkebiskop Heribert, som i Krøniken be- 

 rettes at have stadfæstet Evergeri store Gaver, haves virkelig 

 ogsaa et saadant Diplom fra 11. Nov. 1022. Endog Smaatræk 

 findes overensstemmende i Krøniken og i Diplomerne; et fra 

 det nysnævnte' forskjeUigt Diplom af Heribert fra samme Aar 

 (1022) har saaledes: »ob dilectionem antecessoris nostri b. m. 

 archipresulis Euergeri ad monasterium sancti Martini, quod ipse 

 admodum dilexit«, etc, hvilket ganske svarer til hvad der af det 

 foregaaende er noksom bekjendt om Evergeri Forhold til Klostret; 

 Krøniken siger om Abbed Hellas, den sidste der i samme er 

 omtalt, at han var »beato Heriberto valde carus«, hvilket lige- 

 ledes svarer til Udtrykket om ham i et tredie Diplom af denne 

 Ærkebiskop fra 1022. 



Fremdeles skal endnu nævnes, at et fuldstændig bevaret 

 Pavebrev af 891 er foranlediget ved den Ødelæggelse, der var 

 overgaaet Staden Køln, dens Kirker osv. (ved Normannerne), — 

 den samme Ødelæggelse, som i Anledning af Martinsklostret er 



') Der haves 2 Gavebreve af Evergerus til Klostret fra samme Aar, et 

 mindre nemlig og et større, hvorved hint er blevet overflødigt. Det, 

 som Krøniken har meddelt, er ganske rigtig det større og gjældende. 



