195 



kaarlig falder sainincii iiird Karl den stores Deltagelse i Klo- 

 strets Stiftelse paany, men denne var jo igjen betinget af og 

 fandt hun Sted paa Grund af, al lians tro Mand "Olgerus diix 

 Daniæ« var den egentlige Restaurator^). 



M Det bcrortes her, strax i Begyndelsen, at den egenlliiie Kjærnc i Kloster- 

 kronikcns t^ftcrrelning om »Olgerus« strængt taget ikke var ny, men be- 

 kjendt (1S29) allerede i henved 300 Aar. Gasp. Bruschii der p.iapegcdo Værk 

 er hans "Monasteriorum Gcrmaniæ præcipuorum ae maxime illustrium cen- 

 tnria prima«, som udkom loil (i Ingolsladt, fol.), hvor der paa Blad 

 1 2 1 gives følgende mærkelige Meddelelse : »S. Martini C o 1 o n i e n s e m o - 

 nastcrium Benedictinæ professlonis magnificum, in insulis 

 Rheni olim, hodie non procul aRheno intra urbis mænia situm: funda- 

 tum legitur primum ab Odgero potentissimo Daciæ duce: tan- 

 dem uero reparatum et auctum, post primamque eius euersionem quasi de 

 nouo instauralum, annum Christi circiter 986 sub imperatore Othone tertio, 

 ab Euergero Archiepiscopo Cojoniensi S. Heriberti antecessore. Eius loci talis 

 mihi superiore anno (cum Coloniæ essemj exhibitus et ab ipso abbate (Bal- 

 thasar Tungrus var hans Navn) communicatus est catalogus« (abbatum), »1 

 Mimbrinus, 2. Chilianus, 3.Helias» etc. — Hvad 'legitur« antyder, om det er 

 en blot skrevet eller allerede dengang trykt Kilde, kan nu næppe vides 

 Det er imidlertid strax klart, at der ikke herved er sigtet til Klosterkro- 

 niken , og ligeledes, at der maa menes en Kilde, som ikke er af en saa 

 »primitiv" Beskaflenhed som Kroniken, — dette frenigaar nodvendigvis 

 alene af den Omstændighed, at Kroniken har ikke mindre end 14 Abbeder 



før »1. Mimbrinus«. Udsagnet »S. Martini Coloniense monasterium 



fundatum legitur primum ab Odgero potentissimo Daciæ duce« er altsaa 

 hentet fra en fra Kroniken aldeles forskjellig Kilde, og er et særskilt ad 

 anden Vej bevaret Vidnesbyrd. Dets Værdi kan ikke andet end faa for- 

 øget Vægt ved Stedet, hvor samme er opbevaret. Thi Bruschii oven- 

 nævnte Værk, der skattedes højt af Samtiden og Eftertiden, er bygget 

 paa vidtløftige Undersøgelser i Bibliotheker og Arkiver af alt, hvad der 

 kunde findes til Æmnets Oplysning, og indeholder vistnok hvad der den- 

 gang kunde bringes tilveje; — det blev da ogsaa i det følgende Aarhun- 

 drede stærkt benyttet ai Aub. Miræus i hans vigtige, meget diplomatariske, 

 Værker, og navnlig gik hvad Bruschius har om Benediktinerne — for her 

 ej at gaa videre end til dem — over i Miræi »Origines Benedictinorum« 

 (1614), — det om Martinsklostrets Stiftelse endog ordret og uden nogen 

 Bemærkning eller noget Tillæg. (Desuden udkom en 2den Udgave af 

 Bruschii Monasteria i Aaret 1682, og sammes Centuria 2da udgaves fra 

 Wien 1692 af D. Nessel. Sidstnævnte Skrift tilligemed Miræi origines 

 Benedictinæ m. m. optoges endelig igjen i 18. Aarhundrede i Mich. Kuens 

 »Collectio scriptorum rerum historico — monastico — ecclesiasticarum 

 variorum religiosorum ordinum«, Tom. 1 — 2, Ulm 1755 — 56, fol.). Bedre 



