198 



ciæ diix", idet ikke blot hans Navn var bevaret som hørende til 

 Klostret, men tillige, at dette var stiftet, »fimdatum» af ham. 

 Hvor Krøniken den Tid (1550) har befundet sig, om den har været 

 borte fra Klostret eller om den kim i Øjeblikket har været util- 

 gjængelig der, det kunne vi nu ikke vide^), — det er ogsaa nu 

 ligegyldigt, da det for os hverken gjør fra eller til med Hensyn 

 til den bestemte Kjendsgjerning, at Krøniken er blevet til og er 

 forfattet i Klostret, og lige saa lidt med Hensyn til den Alder, 

 som maa tillægges Pergamentsliaandskriftet^ der er os bevaret. 

 Skriften deri er det 12. Aarhundredes, hvilket ogsaa ligefrem 

 erklæres af Ennen, og, da delte støtter sig til bestemte Kjende- 

 tegn, har denne Dom ikke kunnet væsentlig forandres ved hans 

 senere antagne Mening om Krøniken (jfr. Side 173 og 174). 

 Ikkun er derved Tiden af ham blevet noget nærmere og rig- 

 tigere angivet, hvilket selvfølgelig ikke kunde være andet end ønske- 

 hgt. Men alligevel kan denne nøjagtigere og tilmed bevislige Tids- 

 angivelse ikke forenes med den Anvendelse af Dipl. 1205 — 08, 

 som Ennen tillægger Krøniken. Ingenlunde fordi Tiden for 

 Haandskriftets Tilblivelse sæltes til efter 1179 og endog efter 

 1208, — thi hint er ganske rigtigt, og dette er meget muligt — , 

 men fordi det følger igjen deraf, at den Forvexling eller For- 

 drejelse af det nævnte Diplom, hvori man i Krøniken skal have 

 gjort sig skyldig, da først langt senere har kunnet ske. Thi 

 denne kunde ikke (som ovenfor antydet) finde Sled, før I 

 det mindste en Menneskealder var gaael efter 1208, og det vir- 

 kelige, i Samliden for alle vedkommende velbekjendte, F^or- 

 hold var blevet glemt og fortrængt. Men derved føres man 

 henimod 1250 som den Tid, da Haandskriltet blev til, og 

 dette er slet ikke muligt. Skriften er smuk, fast og klar, 



»Otgerus« som Grundlag for en forudfaUet Mening om Personen (jfr S. 

 166), at det har nogen Betydning, om Kilden har Olgerus eller Otgcrus 

 (eller Odgerus). I og for sig er det derimod slet ikke væsentligt, da 

 det oprindelige olddanske Navn ligesaa let kan have været et med d, 

 som et med I i første Stavelse. 

 ') Ziegelbaur 1. c. (1. 506—10) har saaledes intet derom i de Oplysninger, 

 som der meddeles fra 1490 om Martinsklostrets Bibliothek. 



