203 



endt, iiidlil samme nu afsig selv opløser sig ved det fremdragne 

 og vundne faste Punkt. Hævdelsen heraf kan da ikke svækkes, 

 og ikke beherskes af Forestillinger, der ere tilbage fra Eventy- 

 ret (at adskilligt deraf i den ny Belysning kan paa en eller 

 anden IMaade afgive noget brugbart, er en ganske anden Sag), 

 — eller mulig gaa igjen fra Eventyrbehandlingen. Det vilde saa- 

 ledes hænge nøje sammen dermed, om man vilde sige, at selve 

 Chronicon har indbragt «01gerus dux I)aniæ» fra Sagnet. Det 

 kan ikke siges ^ af den simple Grund at der ikke kunde ind- 

 bringes nogensteds nogel fra Sagnet, inden der var dannet en 

 Sagnhelt, og det allerførste, fra alle Sider som saadant erkjendte, 

 Spor hertil findes i det Skrift, som har gaaet under Turpins Navn (og 

 delte Spor er endda fra den fjærne spanske Skueplads)*), — ikke at 



hvis Søn Holger gjores«, (foruden om nogen fra »Rhin- eller Main- 

 Egnen« ligeledes paa »historisk Grund»). — »Saaledes opdage \i tre for- 

 skjellige historiske Personer, som Sagnene paa den mest forvirrede og 

 forvanskende Maade have bragt ind i Eventyret om Holger Danske«. 

 Selv ad den Vej trænger det sig altsaa næsten frem, at — den Person- 

 lighed, paa hvem Sagnet hviler, nødvendig maa kunne kaldes dansk, og 

 naturligvis ikke anderledes, end at der i Beretningerne om den danske 

 Maiid i Tidens Lob er indbragt og optaget fremmede, andenstedsfra lien- 

 tede. Bestanddele. 

 ') Ifølge den nyeste Undersøgelse herom af Gaston Paris {»de Pseuda-Tur- 

 pino«, 1865) er det ældste Parti af dette Skrift (de første Kapitler, i hvilke 

 Olger ikke nævnes) af spansk Oprindelse og fra sidste Halvdel af 11. 

 Aarhundrede, — det øvrige derimod af mindre bestemt Udspring og om- 

 trent fra 1115. En fuldstændig Fremstilling af Sugnets Begyndelse, Gang 

 og Udvikling savnes bestandig endnu. Af Vigtighed i den Henseende er 

 nu det indholdsrige Værk »Histoire poétique de Charlemagne« par Gaston 

 Paris (1865). Mangt et godt Bidrag i øvrigt, om end paa en anden Maade, 

 vil findes \ L.A.Rothes »Om Holger Danske« (1847), uagtet det deri des- 

 værre ogsaa søges gjort gjældende, at »leDanois», den almindelige franske 

 Betegnelse af »Ogier«, skal betyde noget ganske andet end »Dansk», (for- 

 saavidt, i Hovedsagen, i Overensstemmelse med en lignende, i »LTn- 

 stitut«, sect. 2. 1842, p. 145 fg. og i »Hist. litt. de la France», Tom. 

 20. fremsat. Mening), — noget der af mange Grunde maatte mis- 

 lykkes. Et særskilt, mærkeligt Bidrag kan ligeledes nu fremdra- 

 ges af »Aleæandri Neckam de naturis rerum libri duo«, vvith the 

 poem of the same author »De laudibus divinæ sapientiæ», udgivne 

 for første Gang (1863) af Th. Wright i "Rerum britannicarum medii ævi 

 scriptores ». Al. Neckam var født i det sydlige England 1157 (Richard 



14 



