205 



som «01geriis", der stod Kaii nar, nødvendig maalte være nævnl 

 i Einhardi vita Karoli. Det er nemlig altid liojst misligt at ville 

 betegne som umuligt det, som saaledes antages ej at kunne være 

 borte , og selve den nysnævnte historiske Overlevering er et Be- 

 vis herpaa, da den forsaavidt næsten ingen Navne angiver paa 

 Karls Mænd, idet den kun nævner ved Navn et Par, men der- 

 imod siger, at der var mange ''peregrini» hos ham. Og ende- 

 lig vil del lige saa lidt kunne siges med nogen Grund, at man 

 i hin Tid ikke ret vidste, hvad »Dani« og »Dania» og altsaa 

 ogsaa »dux Daniæ» var, thi det er jo aldeles bevishgt, at Karl 

 den store, slcjont vi heller ikke derom have nogen indenlandsk 

 Efterretning, saavel ved endnu velbekjendte ForhandHnger , 

 som ved Krig og fredelige Forbindelser stod i bestemt Forhold 

 til vor Godefred, »Dani» og »Dania«^), — og det samme 5;Wc?er 

 om den nærmeste Eftertid, der her kan komme i Betragtning. 

 Men naturligvis kan det ikke vides, om den danske Mand »01- 

 gerusn hørte til Nord- eller Vest- eller Syd-Danske, om end 

 sandsynligvis det sidste snarest var Tilfælde. 



Hidtil har man i Undersøgelsen om Olger Danske kun kunnet 

 se nedenfra og fra et vaklende Stade, — nu kan Sagen ses, 

 som det behøves, fra et fast Punkt og fra Begyndelsen nedad. 

 Naar man hjender Kilden^ kan man vide og følge, hvordan 

 Strømmene derfra rinde. 



Hvor paaviselige end disse Forhold ville være ifølge samtidige fremmede 

 Kilder, saa er dog Olgers Minde ganske vist uvilkaarlig lige saa meget ad 

 usynlige Veje udbredt og befæstet i de danske Lande. Hvad der synes at 

 være ejendommeligt for de paagjældende gamle danske Folkesange (der jo 

 for en Del kun ere middelbare, ligesom Efterretningen om »Ozzyarus« i 

 de Esrumske Annaler — i Scriptt. rer. dan. I. 227 — er paa anden Haand) 

 frembyder ikke noget Holdepunkt udadtil og heller ikke ellers, — det 

 skulde da være, at det ligesom knytter sig til den jydske Halvo. Men Ihukom- 

 melsen er, i hvert Fald, omfattet med samme Kjærlighed og Fasthed overalt 

 paa dansk Grund. Og det er og bliver altid en højst mærkværdig Kjends- 

 gjeming, at der, hvor stor end Tidsafstanden er og hvor mange Fora udringer 

 end Tidens Omvexlinger have medført, ikke er noget, som hører Forti- 

 den til, der i den Orad er Folkeejendom som Sagnet om Olger Danske, 

 og at dette Navn endnu er alle bekjendt fremfor ethvert andet menne- 

 skeligt Navn. 



