ОХРАННАЯ ОПИСЬ РУКОПИСНАГО ОТДЬЛЕНЯ БИБЛТОТЕКИ ИМПЕР. АКАД. НАУКЪ. 045 
бо ше ильк!: трейтя година дня. 16. Але се те, що сказано пророкомъ 
Иоилемъ: 17. «И буде у останн! дн!, каже Господь, виллю Духа мого на 
всяку плоть, и будуть пророковати сини ваши и дочки ваши; и молодики 
ваши видния уздрять, и ддамъ вашимъ сни снитимутця. 18. И на слугъ 
мохъ и на челядокъ мохъ у т! дн! виллю Духа мого, и будуть пророко- 
вати. 19. И покажу чудеса на неб1 угор1, и знаки на земл! надол!: кровъ 
и огонь и куряву диму. 20. Сонце змнитця у тьму, и мсяць у кровъ, 
перше н1жь наступать день Господень великий и славний. 21. И усякий, хто 
призове имья Господне, спасетия» (Иоиля. 2:28—32). 22. Шановн! Изра- 
ильтяне! послухайте мое! мови: Исуса Назарея, чолов!ка, за котрого самъ 
Ргъ свадчивъ передъ вами д1лами и чудесами и зваками, котр1 Бигь сотво- 
ривъ черезъ ёго посередъ васъ, якъ ви й сами знаете: 23. того, зъ поконвачно! 
ради и пробачност! Божо1 виданного, ви взяли, и руками нечестивихъ роспьяли 
и вбили. 24. Але Битъ воскресивъ ёго, роз1рвавши кайдани смерт!: бо не в 
моготу було ёго держати. 25. И Давидъ каже про ёго: «Я завжди проба- 
чавъ Господа передъ собою: 60 внъ зъ правого мого боку, щобъ я не пору- 
шивсь. 26. И затимъ звеселилось седце мое, и зрадувавсь язикъ мй, наветь 
плоть моя спочине на нади. 27. Бо ти не покинешъ души мое! у пекл, 
и не даси преподобному твойму уздрти тмну. 28. Ти показавъ мин! 
дорогу живота, ти наповнишъ мене рад1сттю передъ лицемъ твоймъ» (Псал. 
15: 8—11). 29. Бралтя! нехай вольно мин! буде сказати вамъ про предка 
Давида, шо в1нъ и вмеръ, и погребенъ, и домовина ёго у насъ до сёго на- 
веть дня. 30. А затимъ, що в1нъ бувъ пророкъ, и знавъ, що клятвою клявея 
6му Бгъ «одъ плоду утроби &го по плот! воздвигнути Христа и посадити 
на ёго престоль (2 Цар. 7: 12; Псал. 181: 11); 31. то пробачивши воекре- 
сение Христа, внъ говоривЪ: «не оставлена душа &го у пекм, и плоть 
ёго не бачила тлну» (Псал. 15:10). 32. Сёго Исуса Бить воскресивъ, чому 
ми ус! сыдки. 33. Такъ правицею Божою вознесенний, и принявши одъ 
Батька обицанного Духа Святого, внъ виливъ те, шо ви теперъ бачите и 
чуете. 34. Бо Давидъ не зшшовъ на небеса, але внъ каже: «сказавъ 
Господь Господев! мойму: сиди зъ правого одъ мене боку, 35. поки не 
положу ворог1въ твохъ шдежкомъ нить твохъ» (Псал. 109: 1). 36. Такъ 
запевне нехай розуме увесь домъ Израилавъ, що и Господомъ и Христомъ 
Бить сотворивъ &го, того самого Исуса, котрого ви роспьяли. 37. Почувши 
се, вони сокрушилися серцемъ, и сказали Петров! и другимъ апостоламъ: що 
жъ намъ робити, браття? 38. А Петро 1мъ каже: покайтесь, и нехай 
кожний зъ васъ христитця у имья Исуса Христа на прощение грхвъ; и 
примите даръ Святого Духа. 39. Бо то об1щано вамъ и дямъ вашимъ й 
уамъ дальшимъ, кого т1льк! призове Господь Бйгъ нашъ. 40. И багато 
иншого дечого говоривъ 1мъ, доказуючи и намовляючи, и казавъ: спасай- 
8т 
