38 G. 0. Sårs. 



meise med foregaaende Slægt, og ligesom hos denne ere de 

 3 første Par forsynede med vel udviklede Svømmegrene. 



Iste Fodpar (Fig. 14) er af meget betydelig Længde, 

 nemlig som Rygskjoldet og de 4 følgende Segmenter tilsam- 

 men, og rager derfor langt fremmenfor Forenden. Det er 

 næsten overalt jevnbredt og viser en meget lignende Bygning 

 som hos den i det foregaaende beskrevne Leucou meditera- 

 neus. Basalleddet har i den indre Kant foruden Fjærbørster 

 2 korte Torner, hvoraf den ene staar nær Enden af Leddet, 

 den anden omtrent ved Midten. Svømmegrenens Basaldel er 

 næsten oval og af samme Længde som Endedelen, der be- 

 staar af 6 Led 



2det Fodpar (Tab. 32, Fig. 1) er adskilligt kortere end 

 Iste, men viser en forholdsvis meget kraftigere Bygning. 

 Basalleddet er omtrent saa langt som de 2 følgende Led til- 

 sammen, og alle disse 3 Led ere meget tykke og fyldte med 

 kraftige Muskelbundter. Sidste Led er stærkt sammentrykt, 

 spadeformigt, i Enden skraat afskaaret og langs Kanterne 

 forsynet med stive i alle Retninger divergerende Børster, der 

 ere ucilierede, men i den yderste Del fint tverstribede. Dette 

 Fodpar er aabenbart saavel hos Arterne af nærværende Slægt 

 som hos Sl. Leucon udviklet til et kraftigt Graveredskab, 

 hvorved Dyret med stor Behændighed formaar at skjule sig 

 i Mudderet. 



3die Fodpar (Fig. 2) er neppe halvt saa stort som 2det 

 og af sædvanligt Udseende. De ydre Led aftage successivt 

 i Tykkelse mod Enden og ere af nogenlunde cylindrisk Form. 



4de Fodpar (Fig. 3) er omtrent af samme Størrelse som 

 3die, men spinklere og uden Svømmegren. 



5te Fodpar (Fig. 4) endelig er særdeles lidet, neppe læn- 

 gere end Basalleddet paa foregaaende Far. 



Halevedhængene (Fig. 5) ere fuldkommen hyggede efter 

 samme Typus som hos foregaaende Slægt. Stammen bærer 

 langs sin indre Kant 9 smaa Torner og desuden ved Enden 



