Middelhavets Cumaceer. DÎi 



Beskrivelse of Hunnen. 



I sin ydre Habitus minder den (se Tab. 40 Fig. 1 og 2) 

 adskilligt om Arterne af SI. Diastylis. Ligesom hos disse er 

 Forkroppen, navnlig hos de ægbærende Hunner, stærkt opsvul- 

 raet og meget skarpt afsat fra den tynde og særdeles bevæge- 

 lige Bagkrop. Seet fra Siden (Fig. 1) er Ryglinien i den 

 bågeste Del høit hvælvet og temmelig brat nedhældende mod 

 Bagkroppen, medens den fortil har et mere lige og horizon- 

 talt Forløb. Ovenfra seet (Fig. 2) er Forkroppen temmelig 

 regelmæssig oval, med den største Bredde, der omtrent er lig 

 den halve Længde, i Midten og jevnt afsmalnende saavel for- 

 til som bagtil. 



Integumenterne ere glatte, uden Spor af Haar, tynde og 

 gjeunemsigtige, saa at flere af de indre Dele kunne skimtes 

 igjennem samme, og vise under Mikroskopet en meget tyde- 

 ligt udpræget skjællet Struetur (se Tab. 41, Fig. 1). 



Legemet er af hvidagtig Farve, men ofte saa tæt bedæk- 

 ket med mørkebrune, stjerneformigt forgrenede Pigmentpletter, 

 at det faar et eiendommeligt broget Udseende. 



Rygskjoldet indtager noget mere end Halvparten af For- 

 kroppen og er oventil ligesom indtrykt eller nedsenket under 

 Niveauet af de derpaa følgende frie Segmeter, Ryglinien er 

 næsten lige og horizontal, de nedre Kanter paa Midten stærkt 

 høiede og fortil opstigende mod Roden af Rostrum, hvor de 

 danne et stumpt Hjörne. Selve Rostrum danner, seet fra Siden 

 (Fig. 1), et tydeligt triangulært Fremspring, der løber i lige 

 Flugt med Ryglinien. De frie Kanter af Rygskjoldet ere 

 overalt ganske glatte, uden Spor af hverken Torner eller 

 Børster. Derimod viser dets Overflade en tydeligt udpræget 

 Sculptur, idet der paa hver Side findes 3 temmelig stærkt 

 fremspringende, bueformigt bøiede Folder, der tage sit 

 Udspring nær Midtlinien i den bågeste Trediedel af Ryg- 

 fladen og løbe paaskraat over Siderue af Rygskjoldet. De 

 2 forreste af disse Folder ere mest iøinefaldende og ligge 



