Middelhavets Cumaceer. 27 



2 øvrige indbyrdes omtrent at' ens Længde. Basalleddet bærer 

 i sin indre Kant en stærk Fjærbørste og ved Enden i deu 

 ydre Kant en lignende, men mindre. Fra Enden af" de 2 

 øvrige Led at' Skattet udgaar ligeledes en stærk med usæd- 

 vanlig lange og spredte Sidehaar forsynet Børste, bvoraf den 

 ene er rettet nedad og fortil, den anden opad. Af Svøberne 

 (Fig. 2) er den ene saa aldeles rudimentær, at den let kan 

 oversees; den danner kun en ubetydelig Knude besat med 4 

 smaa Hørebørster. Derimod er den anden Svøbe vel udviklet 

 og tager sig ud som Skaftets umiddelbare Fortsættelse. Den 

 er sammensat af 3 Led, hvoraf de 2 første indbyrdes ere om- 

 trent af ens Størrelse, medens det sidste er ganske kort. Fra 

 Enden af Svøben udgaa nogle tildels meget lange simple 

 Børster og desforudeu 2 forholdvis korte Lugtevedhæng, hvoraf 

 det ene tilhører næstsidste, det andet sidste Led. 



De nedre Antenner {F\g. 3 a) ere som sædvanlig hos Hun- 

 nerne smaa og rudimentære, men bestaaende af 3 tydeligt 

 afsatte Led, hvoraf det Iste er størst og forsynet med 2 stærke 

 haarede Børster; 2det Led er ganske kort; 3die langt og 

 smalt, cylindriskt og paa Enden forsynet med 4 smaa Høre 

 børster. 



Overlæben (ibid. b) viser det sædvanlige Udseende. 



Underlæhen (Fig. 4) er forholdsvis liden og dens Ende- 

 lober særdeles tynde og gjennemsigtige med Spidsen indbøiet 

 og bevæbnet med nogle fine Torner foruden den sædvanlige 

 Ciliering. 



Kindbakkerne (Fig. 5) vise et fra samme hos de øvrige 

 Cumaceer meget afvigende Udseende. De ere forholdsvis 

 smaa og undersætsigt hyggede. Selve Corpus gaar bagtil ud 

 i 2 skarptvinklede Hjørner, hvoraf det yderste og største er 

 bevægeligt indleddet til Indersiden af Rygskjoldet paa det 

 Sted, hvor Frontalloben tager sin Begyndelse, medens der 

 fra det 2det Hjørne udgaar en lang chitinagtig Sene, hvortil 

 de stærke Muskler fæste sig, der bevirke Kindbakkernes rote- 



