20 G. 0. Sårs. 



formige Epimerer. Sidste Segment forholder sig fuldstændig 

 som hos Hunnen. 



De øvre Antenner (Tab. 26, Fig 1 a) skille sig fra samme 

 hos Hunnen alene derved, at der ved Enden af Skaftets 2det 

 Led er fæstet 3 usædvanlig grove Børster, hvortil der ikke 

 tindes noget Spor hos Hunnen. 



De nedre Antenner (ibid. b) opnaa neppe mere end Lege- 

 mets halve Længde. Skaftets 2 sidste Led ere paa sin nedre 

 Side rigeligt besatte med fine og lange børsteformige Ved- 

 hæug. Svøben er overordentlig tynd og bestaar af et ikke 

 meget betydeligt Antal Led, der successivt tiltage i Længde 

 mod Spidsen, indtil de blive saa haarfine, at de selv ved 

 stærkere Forstørrelser vanskeligt adskilles. 



Munddelene stemme fuldkommen overens med samme hos 

 Hunnen. Det samme er ogsaa Tiltældet med Fedderne (Fig. 

 4 — 6), dog med den Forskjel, at Svømmegrenen er betydelig 

 stærkere udviklet, med en særdeles bred, oval og stærkt sam- 

 mentrykt Basaldel og en i talrigere Led inddelt Endedel. I 

 Overensstemmelse hermed er ogsaa Basalleddet af selve 

 Fødderue, der skal indeslutte de kraftige Muskler, hvorved 

 Svømmegrenen bevæges, mere udviklet end hos Hunnen og 

 viser ogsaa tildels, f. Ex. paa Iste Par (Fig. 4) en mere rige- 

 lig Børstebesætning. 4de Fodpar (Fig. 6), der hos Hunnen 

 var simpelt, er her ligesom de foregaaende Par forsynet med 

 Svømmegrene af samme Beskafifenhed som paa disse. Derimod 

 er sidste Par som hos Hunnen simpelt og af en fuldkommen 

 overensstemmende Bygning. 



Bagkroppens Svemmevedhæng (Fig. 7) ere alle vel udvik- 

 lede ligesom hos Cumiderne og af forholdsvis endnu kraftigere 

 Bygning end hos disse. Basaldelen er temmelig bred og 

 stærkt sammentrykt eller pladedannet; den bærer i sin indre 

 Kant ovenfor Midten 5 eiendommelige i Enden hageformigt 

 krummede Torner og længere nede 4 Fjærbørster. Grenene 

 ere ikke meget kortere end Basaldelen og ligesom denne 



