10 G. 0. Sårs. 



idet de selv overgaa ikke ubetydeligt Halvparten af Bagkrop- 

 pen i Længde. Stammen er særdeles smal og langstrakt samt 

 næsten ganske nøgen, kun forsynet med 2 meget smaa Tor- 

 ner nærmere Enden. Grenene forholde sig næsten nøiagtigt 

 som hos foregaaende Art, alene med den Forskjel, at sidste 

 Led af den indre Gren har 1 Torn flere. 



Hannen (Fig, 8) er særdeles lig Hannen af foregaaende 

 Art, fra hvilken den dog let skilles derved, at den ligesom 

 Hunnen ganske mangler de laterale Folde paa Rygskjoldet. 



Farven er mindre intens, idet Kropspigmentet er sparsom- 

 mere og kun hist og her afsat som lidet forgrenede Figment- 

 stjerner. Over den forreste Del af Rygskjoldet findes imid- 

 lertid altid én større sammenhængende og nedad Siderne sig 

 strækkende Pigmentansamling. 



I Kroppens forskjellige Vedhæng er der i alt væsentligt den 

 nøieste Overensstemmelse med samme hos Hannen af foregaaen- 

 de Art, og Halevedhængene (Fig. 11) adskille sig neppe ved an- 

 det end en noget størreLængde af Stammen i Forhold til Grenene. 



I de forskjellige Autorers Arbeider over Cumaceer tinder 

 jeg kun ét Sted, der muligens tør referere sig til den her om- 

 handlede Art. Dette er i A. Dohrn's Untersuohungen über 

 Arthropoden I, hvor paa Tab. III Fig. 1 under Benævnelsen 

 Guma longipes er afbildet en fuldt udviklet Han, der synes 

 idethele temmelig godt at passe paa nærværende Art. Da 

 imidlertid, efter hvad jeg har bragt i Erfaring, den af Norman 

 som Bodotria longipes benævnte Art tilhører en helt anden 

 Cumaceform, som længere nedenfor nærmere skal omtales, 

 vil ikke det af Dohrn anvendte Artsnavn kunne benyttes her. 



Skjøndt jeg har denne smukke Art fra forskjellige Loka- 

 liteter ved Middelhavet, nemlig fra Siracusa, Neapel og Spe- 

 zia, synes den dog idethele at være meget sjeldnere end fore- 

 gaaende Art. Blandt nogle af Marqvis de Folin i Havnen 

 ved Bayonne fangede og mig i tørret Tilstand sendte Cuma- 



