Middelhavets Cumaceer. O 



3 sidste Bagkropssegmenter tilsammen, udmærke sig ved 

 sin overordentlig spinkle Form. Stammen er cylindrisk 

 og særdeles tynd, samt viser i den indre Kant nogle faa 

 meget smaa Torner, hvis Tal forøvrigt synes at variere 

 noget. Grenene ere noget kortere end Stammen og ind- 

 byrdes omtrent af ens Længde, begge ganske smale, line- 

 ære samt bestaaende hver af 2 tydeligt af satte Led. Pa a 

 den indre Gren er Iste Led noget, skjøndt ikke meget 

 længere end det sidste og har i den indre Kant 3 eller 4 

 Torner. Sidste Led er kun forsynet med 3 saadanne, 

 hvoraf den ene udgaar fra selve Spidsen. Den ydre Gren 

 har Iste Led usædvanlig stærkt forlænget, men dog kor- 

 tere end sidste Led, der kun bærer 5 simple Børster, hvoraf 

 de 3 udgaa fra den skraat afskaarne Spids. 



Beskrivelse af Hannen, 



Den fuldt udviklede lian (Tab. 19, Fig. 3) er af meget 

 slank Kropsform, og Forkroppen er langt mindre opblæst end 

 hos Hunnen samt gaar ganske umærkeligt over i Bagkroppen. 



Rygskjoldet viser nøiagtigt den samme eiendomme- 

 lige Sculptur som hos Hunnen, men skiller sig ved 

 endnu kortere og stumpere Rostrum samt derved, at de 

 forreste Sidekanter nedad ende med et stumpvinklet Hjørne, 

 uden at noget tydeligt Indsnit er at se. 



Øiet er særdeles stort og danner et tydeligt afrundet 

 Fremspring, paa hvilke de store og klare Corneæ ere sær- 

 deles iøinefaldende. 



Af de frie Forkropssegmenter udmærker det 4de sig 

 ved en lignende eiendommelig Form af dets Epimerer, som 

 allerede er noteret hos Bannerne af Sl. Iphinoë, 



Bagkropssementerne ere forsynede med tydelige plade 

 formige Epimerer, og hele denne Kropsdel er idethele kraf- 

 tigere udviklet end hos Hunnen og ikke ubetydelig længere 

 end Forkroppen. 



