64 GO. Sårs. 



temmelig nær hinanden, løbende over Midten af Siderne, og 

 ende begge fortil ved det stumpe Hjørne, som Rygskjoldets 

 Sidekanter danne under Rostrum. Den odie Fold udspringer 

 sammen med den bågeste af de 2 ovennævnte Folde oventil 

 ved den bågeste Rand af Rjgskjoldet og løber i en temmelig 

 stærk Bue nedad og fortil langs efter og temmelig nær den 

 bagre og nedre Rand, samt ender omtrent der, hvor de nedre 

 Kanter have sin stærkeste Convexitet. 



Øieknuden er kun svagt fremspringende, og af bred, 

 næsten hjertedannet Form. ludeufor denne tindes afsat et 

 tydeligt brunagtigt Øiepigment; derimod er Øiets Corneæ 

 smaa og ufuldkomment udviklede. 



Bag Rygskjoldet findes 5 frie Forkropssegmenter, der alle 

 ere tydeligt udviklede, i sin dorsale Del stærkt hvælvede og 

 forsynede med afrundede Epimerer. Iste Segment er neppe 

 smalere end de følgende, der hurtigt aftage i Høide og Brede 

 bagtil. Sidste Segment er temmelig fast forbunden med det 

 foregaaende og ovenfra seet betydelig bredere end Bagkrops- 

 segmenterne. -^ 



Disse ere saavel oventil som nedentil stærkt udrandede og 

 derfor i høi Grad bevægelige indbyrdes. De tiltage i Længde 

 successivt indtil næstsidste, som er det længste. Sidste 

 Segment er noget udvidet mod Enden og her tvært afskaaret. 



De øvre Antenner (Tab. 41, Fig. 2) ere omtrent Vs 

 saa lange som Rygskjoldet. Skaftets 3 Led ere skarpt afsatte 

 fra hinanden. Det Iste er det længste og har i Midten af 

 den ene Kant en cilieret Børste. Sidste Led er adskilligt 

 længere end 2det og meget smalere, af nogenlunde cylindrisk 

 Form. Af Svøberne (se Fig. 3) er den ene aldeles rudimen- 

 tær, kun dannende en ubetydelig Knude, hvortil er fæstet 3 

 korte Børster. Den anden Svøbe er omtrent af samme Længde 

 som Skaftets sidste Led og bestaar selv af 3 tydelige Led, 

 hvoraf det første er størst, dobbelt saa langt som de 2 øvrige 

 tilsammen. Den bærer ved Spidsen de 2 sædvanlige Lugte- 



