68 G. 0. Sårs. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 5 og 6) er yderst lidet 

 og ufuldkomment udviklet, men dog ved en tydelig Sutur 

 afgrændset fra sidste Bagkropssegment. Det danner en sim- 

 pel halvoval, i Kanterne utydelig saugtakket, men hverken 

 med Torner eller Børster forsynet Plade, der ialmindelighed 

 er stærkt nedbøiet mellem Roden af de ydre Halevedhængs 

 Stammer. Paa den nedre Flade af dette Vedhæng aabner 

 Anus sig. 



Beskrivelse af Hannen. 



Hannen (Tab. 40, Fig 3 og 4) er af betydelig slankere 

 Kropsform end Hunnen og har Forkroppen langt mindre op- 

 svulmet samt bagtil hurtigere afsmalnende. 



Bygskjoldet indtager en forholdsvis større Del af For- 

 kroppen end hos Hunnen og viser sig ovenfra seet (Fig. 4) 

 fortil omtrent lige saa bredt som bagtil. Dets Sculptur er 

 nøiagtig ligedan som hos Hunnen, og Rostrum viser heller 

 ikke nogen anden væsentlig Forskjel, end at det er noget 

 kortere. 



Øiet er som sædvanlig hos Hannerne betydelig stærkere 

 udviklet end hos Hunnen og har tydelige hvælvede Corneæ. 



Forkropssegmenterne ere smalere og lavere end hos Hun- 

 nen, og deres Epimerer ere mere udstaaende til Siderne samt 

 vise især paa de bågeste Segmenter en mere tilspidset Form. 



Bagkroppen er forholdsvis endnu spinklere end hos Hun- 

 nen og adskilligt længere end Forkroppen. 



De øvre Antenner (Tab. 42, Fig. 8) skille sige fra samme 

 hos Hunnen derved, at den længere Svøbe bestaar af 4 Led, 

 hvoraf det Iste har fæstede til en særegen Afsats 2 lange 

 Lugtetraade. 



De nedre Antenner (Fig. 9) ere næsten af hele Legemets 

 Længde og vise i sin Bygning mest Overensstemmelse med 

 samme hos Slægten Diastylis. Det tilbagebøiede Parti af 

 Basaldelen bestaar af 2 ufuldstændigt adskilte Led, et ganske 

 kort og et mange Gange saa langt mod Enden svagt afsmal- 



