Middelhavets Cumaceer. 73 



Iste Fodpar (Fig. 4) skiller sig dog kjendeligt ved en 

 ringere Længde af de to yderste Led. Det næstsidste Led 

 er ogsaa forholdsvis betydelig bredere end hos foregaaende 

 Art og næsten af oval Form. 



De hagre Fodpar (se Fig. 3) have de 3 fra Enden udgaa- 

 ende Børster særdeles stærkt forlængede og tydeligt tværstri- 

 bede i den ydre Halvpart. Det basale Appendix paa 3die og 

 4de Far vise de 2 Led, hvoraf det bestaar, mindre skarpt 

 adskilte end hos foregaaende Art. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 6) ere vistnok hyggede efter 

 den samme Type som hos foregaaende Art, men vise dog flere 

 tydeligt udprægede Forskjelligheder. De ere idethele af bety- 

 delig kraftigere og mere undersætsig Form. Stammen har 

 vel oventil en noget fremspringende Kant, men denne 

 mangler ganske de 3 stærke Saugtakker, som fandtes hos P. 

 cercaria, i hvis Sted her kun findes 2 simple Børster. Gre- 

 nene ere indbyrdes mindre ulige i Længde og ere begge ad- 

 skilligt længere end Stammen. De afsmalnes ganske jevnt 

 mod Spidsen og have Endétornen langt kortere end hos fore- 

 gaaende Art. Den indre Gren skiller sig endelig mærkeligt 

 derved, at den langs sin indre Kant i saagodsom den hele 

 Længde er bebræmmet med lange og tætte Oilier, en Eien- 

 dommelighed, der har givet Anledning til denne Arts specifiske 

 Benævnelse. Af Torner findes her kun 2 meget smaa nær 

 Spidsen af Grenen. 



Det midterste Halevedhæng (ibid.) er forholdsvis endnu 

 kortere end hos foregaaende Art, næsten firkantet, med Bre- 

 den større end Længden og Spidsen næsten tvært afskaaret. 



Nærværende nye Art er let kjendelig fra foregaaende 

 ved sin mere undersætsige Kropsform, det større Rygskjold, 

 paa hvilket det nedre forreste Hjørne er stærkt fremsprin- 

 gende, og navnlig ved Halevedhængenes afvigeude Udseende. 



