Middelhavets Cumaceer. 85 



ster eller tynde Torner, hvoraf de 2 længste udgaa fra en 

 liden Atsats tæt bag den simpelt koniske Spids. 



De tre hagre Fodpar (Fig. 3 — 4) ere alle af ens Bygning, 

 (3-leddede, af, temmelig spinkel Form og kun meget sparsomt 

 børstebesatte. De aftage som sædvanlig successivt i Længde 

 bagtil, idet Basalleddet i samme Forhold formindskes. Af 

 de øvrige Led er det 4de usædvanlig forlænget, længere end 

 de 2 foregaaende tilsammen. Dette og næstsidste Led bære 

 ved Enden en enkelt grov, noget bøiet og i den ydre Halvpart 

 tydeligt tværstribet Børste. Det lille koniske Endeled fort- 

 sætter sig i en næsten lige Torn. 



Halevedhængene (Fig. 5) ere temmelig stærkt forlængede, 

 idet deres Længde omtrent er lig de 4 bågeste Bagkropsseg- 

 menter tilsammen. Stammen er smalt cylindrisk med glatte, 

 ikke saugtakkede Kanter, og bærer 5 tynde Torner, fæstede 

 til tilsvarende Afsatser i den indre Kant. Grenene ere bety- 

 delig kortere end Stammen og indbyrdes af noget forskjelligt 

 Udseende. Den indre bestaar kun af et enkelt, temmelig 

 smalt, næsten lineært Led, der er bevæbnet med 6 stærke, 

 mod Enden i Længde tiltagende cilierede Torner, hvoraf de 

 4 ere fæstede til den indre Kant, medens de 2 øvrige udgaa 

 fra den skraat afskaarne Spids. Den ydre Gren er noget 

 kortere end den indre og neppe halvt saa lang som Stammen. 

 Den bestaar af et kort Basalled og et smalt koniskt Endeled, 

 der i den ydre Kant bærer 2, i den indre 1 kort Børste og 

 i Spidsen 2 uligelange tynde Torner. 



Beskrivelse af Hannen. 

 I sin ydre Habitus skiller den fuldt udviklede Han (Tab. 

 45) sig ikke saa lidet fra Hunnen. Kropsformen er nemlig 

 betydelig slankere og Rygskjoldet af et noget forskjelligt 

 Udseende, hvortil endnu kommer de sædvanlige sexuelle Modi- 

 ficationer i de nedre Antenners, Føddernes og tildels Hale- 

 vedhængenes Bygning. 



