96 G. 0. Sais. 



ad Midten en tydelig Kjøl, der i saagodtsom sin hele Længde 

 er bevæbnet med et noget vexlende Antal af smaa fortil- 

 krummede Tænder. Seet fra Siden (Fig. 1) er det temmelig 

 høit, men med kun ganske svagt buet Ryglinie. De nedre 

 Kanter ere jevnt krummede samt ende med et temmelig stærkt 

 fremspringende, i en enkelt tilspidset Torn udgaaende Hjørne, 

 der nedentil begrændser en vid og jevn Udrandning af de 

 forreste Kanter under Rostrum (se Tab. 51, Fig. 1). Dette 

 sidste er ganske kort og afstumpet, næsten horizontalt eller 

 kun ubetydeligt opadrettet. Seet ovenfra (Tab. 50, Fig. 2) 

 viser Rygskjoldet sin største Brede i den allerbageste Del og 

 afsmalnes hurtigt og jevnt fortil, saa at Sidekanterne med et 

 næsten fuldstændig lige Forløb convergere mod Rostrum. 



Øiet (se Tab. 51, Fig. 1 og 2) er temmelig stort og tyde- 

 lig knudeformigt fremspringende ved Basis af Rostrum. Det 

 er ovenfra seet (Fig. 2) næsten halvkredsformigt og forsynet 

 med flere ulige store Corneæ, hvoraf 2 paa hver Side ere 

 iudfalsede i den umiddelbart tilgrændsede Del af Rygskjoldets 

 Sideflige. 



De frie Forkropssegmenter ere alle 5 tydelige i sin hele 

 Omkreds, men meget smale, med den forreste Rand oventil 

 noget hævet og Epimererne afrundede og udstaaende til Siderne. 

 De aftage hurtigt i Høide bagtil, hvorved Ryglinien her bliver 

 temmelig brat nedadheldende. 



Bagkroppen er særdeles tynd og, naar Halevedhængene 

 fraregnes, omtrent af Forkroppens Længde. Dens Segmenter 

 ere cylindriske, dog tydeligt indknebne ved Basis, og tiltage 

 successivt i Længde indtil det næstsidste, som er det længste. 

 Sidste Segment er neppe mere end halvt saa stort som dette 

 og viser i Midten (se Tab. 52, Fig 4) et lignende stumpt 

 Fremspring som hos Slægten Campylaspis. 



De øvre Antenner (Tab. 51, Fig. 4 a) ere omtrent ^/s saa 

 lange som Rygskjoldet. Skaftet er kraftigt bygget, og dets 

 3 Led aftage successivt saavel i Længde som Tykkelse mod 



