102 G. 0. Sårs. 



lede paa den for Hannerne sædvanlige Vis. De ere imidler- 

 tid her ganske usædvanlig korte, idet de kun ere lidet længere 

 end Forkroppen, Det ydre bagudrettede Parti af Grunddelen 

 bestaar af 2 tydeligt begrændsede Led, hvoraf det sidste som 

 sædvanlig er længst og forsynet med flere Tværrader af for- 

 holdsvis korte børsteformige Vedhæng. Derimod ere de til 

 Iste Led fæstede Vedhæng betydelig længere og tættere og 

 danne en tæt Dusk, der hænger udover sidste Led. Ende- 

 delen er særdeles tynd og bestaar af 18 mod Enden succes 

 sivt i Længde tiltagende Led, hvoraf det sidste (Fig. 6) ender 

 med 3 Børster. 



Samtlige Fødder, alene med Undtagelse af sidste Par, ere 

 forsynede med kraftigt udviklede Svømmegrene, og Basal- 

 leddet af disse Fødder er (se Fig. 7 — 10) ualmindelig stærkt 

 opsvulmet og fyldt med kraftige, mod Basis af Svømmegrenen 

 convergerende Muskelbundter. 



Paa Iste Fodpar (Fig. 7) findes udåd i den forreste Del 

 af Basalleddet en høi og skarp Kam, der synes at være frem- 

 kommen ved Sammensmeltning af talrige lange og tynde Tor- 

 ner. En lignende Kam sees ogsaa paa 2det Fodpar (Fig. 8), 

 og paa de 2 følgende Par (Fig. 9 og 10) er der ogsaa 

 Spor heraf nærmere Basis. 



Halevedhængene (Fig. 11) ere forholdsvis noget slankere 

 end hos Hunnen. Stammen er kun i den forreste Del af den 

 indre Kant saugtakket, men bærer længere bagtil 5 tydeligt 

 afsatte Torner, hvoraf der intet Spor var at se hos Hunnen. 

 Den indre Gren er forholdsvis noget smalere end hos Hunnen 

 og har ialt 9 bagtil successivt i Længde tiltagende Torner, 



Nærværende Cumace, en af de mindste i denne Krebs- 

 dyrgruppe, blev først opdaget af mig i Christianiafj orden og 

 nærmere beskrevet i mit ovenfor citerede Arbeide. Senere 

 har jeg fundet den paa flere Steder ved vor sydlige og vest- 

 lige Kyst og nordlig til Lofoten, som synes at være Artens 



