^ Middelhavets Cumaceer. Ill 



lei'tid Legemet saa tæt besat med Smuts og andre fremmede 

 Dele, at man vanskeligt faar noget correct Begreb om dets 

 üdseende, før man forsigtigt med en fin Pensel har renset 

 Dyret. Det viser sig da baade eiendorameligt formet og for- 

 synet med en hel Del mærkværdige ydre Prydelser i Form 

 af besynderligt udviklede Torner, der ellers saagodt som gan- 

 ske unddrage sig Opmærksomheden. 



Kropsformen er (se Tab. 55, Fig. 1 og 2) forholdsvis 

 plump og undersætsig, og Bagkroppen usædvanlig kort, paa 

 langt nær ikke af Forkroppens Længde. Denne sidste er 

 navnlig hos de ægbærende Hunner meget voluminøs og stærkt 

 opsvulmet paa Midten. 



Integumenterne ere temmelig haarde og vise sig under 

 Mikroskopet (se *Fig. 3) tæt besat med smaa knudeformige 

 Ujevnheder samt med enkeltvis staaende temmelig lange 

 Haar. 



Farven er mere eller mindre dunkel paa Grund af et i 

 temmelig regelmæssige Shatteringer afsat brunligt Pigment. 



Rygshjoldet er meget stort, mere end dobbelt saa langt 

 som de frie Forkropssegmenter tilsammen og ogsaa temmelig 

 høit. Seet fra Siden (se Fig. 1) er det næsten af rhombisk 

 Form og viser noget bag Midten en tydelig Depression, som 

 delvis lader sig forfølge skraat fortil nedover Siderne. Det 

 foran Depressionen beliggende Parti af Rygskjoldet er tem- 

 melig jevnt hvælvet og noget afsmalnende fortil, det bagre 

 Parti er noget udstaaende til Siderne og oventil i Midten hævet 

 til et afrundet knudeformigt eller næsten pukkelformigt Frem- 

 spring. De bagre Kanter af Rygskjoldet ere skjævt afskaarne 

 i Retningen bagfra fortil; derimod ere de nedre Kanter næsten 

 lige og horizontale, temmelig stærkt udstaaende til Siderne, 

 samt i sin hele Længde meget grovt saugtakkede eller be- 

 bevæbnede med stærke, fortil og udåd rettede Tænder. Det 

 nedre forreste Hjørne af Rygskjoldet, hvori disse Kanter løbe 

 ud, er ganske overordentlig udviklet, dannende en mægtig 



