116 G. Sårs. 



Fra Spidsen iidgaar desuden en meget lang og stærk, lige 

 bagudrettet Torn og indenfor den staar en anden lignende, 

 men betydelig kortere. Den ydre Gren er særdeles liden, 

 neppe mere end Vs saa lang som den indre og synes ved 

 første Øiekast ligesom denne at være enleddet. Ved nærmere 

 Undersøgelse kan dog adskilles et meget lidet Basalled. Ende- 

 leddet er smalt koniskt og bærer ved Spidsen en særdeles 

 lang og tynd, næsten børsteformig Torn samt i hver Kant en 

 kort simpel Børste. 



Beskrivelse af Hannen. 



Kropsformen er (se Tab. 55, Fig. 5 og 6) som sædvan 

 ligt hos Hannerne noget, dog ikke betydeligt, slankere end hos 

 Hunnen. 



Rygskjoldet er overalt ru af temmelig ensformigt udvik- 

 lede atVundede Tuberkler eller ophøiede Knuder. Derimod 

 mangler paa samme ganske de 2 for Hunnen characteristiske 

 skjæve Rader af spadeformige Torner ved Rygskjoldets bagre 

 Del, ligesom man heller ikke bemærker noget Spor af de 

 spredte Haar, hvormed dets dorsale Del hos Hunnen er besat. 

 Ogsaa i sin Form afviger det noget fra samme hos Hunnen. 

 Den bagre Rand er saaledes mere lige afskaaret, og det nedre 

 forreste Hjørne er langtfra saa stærkt fremspringende, dan- 

 nende paa hver Side en omtrent retvinklet tandet Flig, der 

 neppe rager fremmenfor Rostrum. Dette sidste er kortere og 

 tykkere samt noget mindre stærkt opadrettet. Ovenfra seet 

 (Fig. 6) viser Rygskjoldet sig mere opblæst, af oval Form, 

 med den største Brede omtrent paa Midten. 



Øinene (se Tab. 57, Fig. 2) stemme i Bygning og Belig- 

 genhed fuldkoramen overens med samme hos Hunnen, men 

 ere, som sædvanligt hos Hannerne, adskilligt stærkere ud- 

 viklede. 



Af de frie Forkropssegmenter er det tørste saa smalt, at 

 det let undgaar Opmærksomheden, især da dets Sidedele for 



