Middelhavets Cumaceer. 117 



en stor Del dækkes at' 2det Segment. Epimererne paa dette 

 og de følgende Segmenter have i Kanterne et stort Antal af 

 de eiendommelige spadeformige Torner, der tilsammen danne 

 en klar elegant crenuleret Bræm om samme. 



Bagkroppens Segmenter stemme saavel i Form som Be- 

 væbning nøiagtig overens med samme hos Hunnen, men have 

 til hver Side en tydelig longitudinel Fure til Leie for de 

 nedre Antenners Svøbe. Denne Fure er oventil begrændset 

 af en skarp fint fandet Kant (se Tab. hl, Fig. 12). 



De øvre Antenner (Fig. 3) skille sig i ingen Henseende 

 fra samme hos Hunnen. 



Derimod ere de nedre Antenner (Fig. 4) udviklede paa 

 den for Hannerne sædvanlige Vis og række tilbagestrakte 

 omtrent til Enden af næstsidste Bagkropssegment. Basalde- 

 lens 2 sidste Led stemme i Form og Udstyr fuldkommen over- 

 ens med samme af Hannerne hos Slægten Cumella. Svøben 

 er særdeles tynd, traadformig og sammensat af circa 18 stærkt 

 forlængede Led. 



Munddelene vise i alt væsentligt nøiagtig samme Bygning 

 som hos Hunnen. Dog bemærkes følgende 2 sexuelle For- 

 skjelligheder. 



Gjelleapparatet (Fig. 5) er ligesom hos Hannerne af for«- 

 gaaende Slægt udstyret med vel udviklede Gjeller af bladdan- 

 net Form, 16 i Tallet. 



3die Par Kjævefødder (Fig. 6) har i Overensstemmelse 

 med Svømmegrenens stærkere Udvikling Basalleddet adskilligt 

 større og kraftigere bygget. 



Det samme er ogsaa Tilfældet med de 4 forreste Fodpar, 

 der samtlige ere forsynede med vel udviklede Svømmegrene. 

 Paa Iste og 2det Par (Fig. 7 og 8) har Basalleddet paa den 

 ydre Side en høi og skarp, noget bugtet og i Kanten fint 

 crenuleret Kam, > og paa de 2 følgende Par (Fig. 9 og 10) 

 sees ogsaa Spor af en lignende Kam nærmere Basis. Næst- 

 sidste Par (Fig. 10) faar et meget eiendommeligt Udseende 



