118 G. 0. Sårs. 



ved den skarpt udprægede Forskjel mellem Basalleddet og 

 Endedelen. Det første er nemlig overordentligt stærkt, næsten 

 kugleformigt opblæst, medens den øvrige Del af Foden har 

 bibeholdt den for Hunnen characteristiske tynde og spinkle 

 Form. Sidste Fodpar (Fig. 11) er som hos Hunnen simpelt, 

 uden Svømmegren og Basalledet derfor ogsaa her af den 

 samme spinkle Form som hos denne. 



Halevedhængene (se Fig. 12) skille sig alene fra samme 

 hos Hunnen derved, at de ere noget stærkere forlængede, og 

 at den indre Gren mod Enden af den indre Kant har en Del 

 tydeligt afsatte Smaatorner. 



Nærværende eiendommelig Cumaceform blev i Aaret 

 1859 opdaget af Mr. Robertson i Firth of Clyde. Exemplaret, 

 der var en Hun, blev sammen med andre Cumacer tilsendt 

 8p. Bate, som paa ovenciterede Sted har givet en kort af 

 nogle Figurer i Træsnit ledsaget Beskrivelse af samme under 

 Benævnelsen Cuma ungviculata. At ikke Sp. Bate dengang 

 blev opmærksom paa Synsorganets eiendommelige Anordning, 

 kan let forklares af den Omstændighed, at Hunnerne af denne 

 Form i Regelen ere saa tæt b^^.satte med Mudder og andre 

 fremmede Partikler, at disse og andre Dele mere eller mindre 

 fuldstændig skjules. Senere erholdt Sp. Bate et noget muti- 

 leret mandligt Individ af samme Art og blev her for første 

 Gang opmærksom paa, at Synsorganet var dobbelt. Uden 

 forøvrigt at ane, at han allerede tidligere havde undersøgt og 

 beskrevet Hunnen af den selvsamme Form, underkastede Sp. 

 Bate dette Exemplar en omhyggeligere Undersøgelse og gav 

 paa ovenanførte Sted en temmelig udførlig Beskrivelse af 

 samme, idet han opstillede det som Typen for en meget 

 eiendommelig ny Slægt og Art af Cumaceer under Benievr 

 nelsen Nannastacus binoculoides. Under dette Navn er senere 

 Arten (Hannerne) anført af Norman fra flere andre Lokaliteter 

 ved de britiske Øer, og nylig har den russiske Zoolog, Pau- 



