Middelhavets Cumaceer IS-^Î 



foregaaende Art. Den indre Gren er noget større end den 

 ydre, af lineær Form og bevæbnet med 5 bagtil successivt i 

 Længde tiltagende Torner. Den indre Kant viser desforuden 

 imellem Tornerne en yderst fin Ciliering. Den ydre Gren er 

 af den sædvanlige smalt koniske Form og bærer i Enden en 

 lang Torn og 2 korte Børster. 



Hannen (Tab. 58, Fig. 3 og 4) er omtrent af samme 

 Størrelse som Hunnen og viser i sin ydre Habitus en mindre 

 skarpt udpræget Forskjel fra samme end dette pleier at være 

 Tilfældet med de slægtsmodne Cumacehanner. 



Rygshjoldet er seet fra Siden (Fig. .3) af en meget lig- 

 nende Form, og heller ikke i Rostrums Udseende er der 

 nogén væsentlig Forskjel at bemærke. Derimod mangler det 

 ganske de Haar, hvormed det hos Hunnen er besat, og det 

 nedre forreste Hjjørne er ganske stumpt, uden Tænder. Oven- 

 fra seet (Fig. 4) er det som hos foregaaende Art i sin forreste 

 Del mere opblæst og næsten af elliptisk Form. 



Øinene (se Tab. 59, Fig 11) ere flere Gange saa store 

 som hos Hunnen, og deres 3 Corneae særdeles stærkt, næsten 

 halvkugleformigt fremspringende. 



Bagkropssementerne vise ligesom hos Hannen af N. ung- 

 viculatus langs Siderne en tydelig, oventil af en fint tandet 

 Crista begrændset Fure. 



I de nedre Antenners og Faddernes Bygning afviger den 

 fra Hunnen paa en fuldkommen lignende Maade som Hannen 

 af foregaaende Art. 



Halevedhængene (Fig. 1+) ere noget spinklere end hos 

 Hunnen og adskille sig desuden derved, at Stammen i den 

 indre Kant er særdeles fint tandet, og at den indre Gren har 

 et større Antal Torner, nemlig ialt 8. 



Jeg har kun taget denne interessante og fra foregaaende 

 let kjendelige nye Art paa en enkelt Lokalitet, nemlig ved 



