Middelhavets Cumaceer. 125 



Cumaceer, hvoriblandt ogsaa nærværende Art var repræsente- 

 ret saavel af flanner som fuldt udviklede ægbærende Hunner. 

 Jeg meddeler derfor her som Supplement til min tidligere 

 Beskrivelse en Diagnose af Hunnen, ledsaget af en Planche 

 (Tab. 60). 



Det fremgaar heraf, at Arten i begge Kjøn er vel adskilt 

 fra de øvrige bekjendte Arter af Slægten og let kjendelig fra 

 disse ved sin ringe Størrelse, Rygskjoldets eiendommelige 

 Sculptur, de til Siderne ganske glatte, ikke kjølede Forkrops- ' 

 segmenter samt ved Halevedhængenes, og navnlig disses indre 

 Grens Form og Bevæbniug. 



Til Slutning vedføies her en tabellarisk Oversigt over de 

 ovenbeskrevne Cumaceers geografiske Udbredning, forsaavidt 

 som vi for Tiden kjende denne. Det vil heraf sees, at af de. 

 23 i Middelhavet af mig observerede Cumaceformer har jeg 

 tager 8 Arter paa den sydlige (afrikanske) Side ved Goletta, 

 5 ved Siracusa, 9 ved Messina, 9 ved Neapal og 13 ved Spe- 

 zia. Af disse Arter er én (Nannastacus ungviculatus) sydlig 

 udbredt til det røde Hav, 6 til Frankriges Vestkyst, 10 til 

 de britiske Øer, 2 til Belgien, 3 til Danmark, 5 til Norges 

 Sydkyst, 5 til Norges Vestkyst og 2 Arter endog nordlig til 

 Lofoten, der ligger indenior den arktiske Zone. 



