170 Karl Pett.ci-^.-ii. 



Mærkeligt uok saaes her intetsteds Teg-n til høiere lig- 

 gende i fast Berg indgravede Strandliuier, og saaledes heller 

 ikke uavnlig til Linien i en Høide o. H. af 130' (40.8 M.). 

 Denne Linie lindes — som vist i en tidligere Afhandling^) 

 — gjennem flere Miles sammenhængende Løb langs den syd- 

 vestlige Side afKvalø (den saakaldte Mjelle-Linie), fremdeles» 

 i Finlandslinien, der fra Kaltjordeidet spænder sig langs Kval- 

 øens nordvestlige Side, og endvidere langs begge Sider af 

 Tromsesundet. Paa Forhaand skulde man derfor have kun- 

 net vente ogsaa at skulle gjenfinde den langs Kalfjorden. 

 Derimod ligger Ersfjordeidets Kulmination i en Høide, der 

 paa det nærmeste falder sammen med Mjelle og Finlauds- 

 liniernes Niveauer. 



Den regelmæssige Veibane efter de ovenomhandlede i 

 høieste Vandstandslinie liggende Stranddannelser havde en 

 saa stærk Lighed med Veibanen i de «i fast Berg indgravne 

 Strandlinier», at der uvilkaarlig maatte reise sig et Spørgs- 

 maal om de ikke tildels kunde være fremgaaede som Resultat 

 af ensartet virkende Kræfter. Af disse Linier vare vistnok 

 flere f. Ex. Mjelle-Linien og Ulfsnes-Linien-') helt og holdent 

 udgravede i fast Berg, idet den faste Fjeldgruud efter lange 

 sammenhængende Strøg traadte udækket frem efter den vei- 

 lignende Bane. For disses Vedkommende var det saaledes 

 vistnok aabeubart, at de i saa Henseende ikke lod sig sam- 

 menstille med Kalfjordens Stranddannelser. Men efter flere 

 af de andre Linier f.- Ex. Finlandslinien og Bredvik-Linien 

 var derimod Veibanens Undergrund helt og holdent efter den 

 hele Længde dækket af Myrlag, og tildels gjenfandtes ogsaa 

 det samme Forhold over lange Strøg af Movikliuien. Da de 

 imidlertid laa ganske i samme Høide som Mjellelinien 

 og forøvrigt ogsaa i andre Retninger traadte frem under gan 

 ske ensartede Forholde, fandt jeg ingen Betænkelighed ved 



') Om di i fast Berg udgravede Strandlinier. 

 ^) Se oven citerede Afliandling. 



