200 Amund HeUand. 



ligner de sachsiske Diallaggranuliter, videre en Olivinsten^ 

 Lherzolith og endelig en granatførende Gneis.^) 



Ertsen er nikkelholdig Magnetkis, hvortil kommer Kob- 

 berkis og Svovlkis. Disse Ertser indeholder efter Opgave af 

 Hr. Direktør Müller følgende Gehalter: 



Ken Magnetkis . 

 Svovlkis . . . 



Kobberkis , . . 

 Som Middeltal af 10 Blæserørsprøver af næsten bergartfri Kis 

 fandt Professor Münster en Gehalt af 2.47 % Nikkel, og 

 0.44 Vo Kobolt; Middeltal af 5 Prøver paa den vande Vei gav 

 2.58 °lo Nikkel og 0.41 "/„ Kobber.'^) Efter ovenstaaende kan 

 Gehalten i den rene Kis angives til omkring 3 % Nikkel og 

 Kobolt, hvoraf henimod Ve (eller Vs °lo) bliver Ä'oboltgehalt. 



Den almindelige Malm, Smeltemalmen, er mer eller min- 

 dre blandet med uholdigt Berg, sædvanlig 40 til 60 "A, der 

 altsaa trykker Gehalten ned til 1.2 til 1.8 % Kobolt og Nik- 

 kel. Som Gjennemsnitsgehalt kan antages 1.5 'U Nikkel og 

 Kobolt i den Malm, der forsmeltes. 



Paa Leiestederne ved Ringerike optræder foruden de 

 nævnte Ertser, der har Betydning for Grubedriften, tillige 

 nogle andre i praktisk Henseende betydningsløse Ertser, nem- 

 lig Blyglands, Koboltglands, krystallisererende i Oktaedre, 

 Blende og Magnetjern. 



som er ældre end Tertiær, og som indeholder Plagioklas med et rombisk 

 Augitmweral (altsaa Hypersten, Bronzit eller Enstatit) som væsentlige 

 Bestanddele. Norit adskiller sig fra Gabbro derved, at Augitminalet er 

 er rombisk i hin ; i Gabbroen er det den klinorombiske Diallag, der udgjør 

 den væsentlige Bestanddel ved Siden af Plagioklas. 



•) Disse Leiesteder paa Ringerige er tidligere beskrevne af T. Lassen „Om 

 Nikkelmalmen paa Ringerike. Nyt Mag. 21de Bind. Den granatførende 

 Gneis er her omtalt som Kvartsskifer. 



2) Lidt om Kobolt- og Nikkelprøver samt Kobberpi'øver for Blæterøret. 

 Nyt Mag. Bind 19. 



