220 Amund HeUand. 



Grændserne af Hornblenden er opake Ertskorn hyppig, maa- 

 ske Magnetit Magnetkis er ikke sjelden i Klatter. Den 

 forekommer dels i det rombiske Pyroxenmineral, dels midt i 

 Olivinen. 



Forekomster af nikkelboldig Magnetkis, identiske med de 

 her besksevne, forekommer ogsaa udenfor Norge, og de Berg- 

 arter, der ledsager dem, viser ogsaa den største Lighed med 

 de ovenfor omtalte. Professor Stelzner i Freiberg har be- 

 skrevet lignende Bergarter, der indeholder nikkelboldig Mag- 

 netkis fra Varallo i Sesia-Dalen i Mont Rosa Gebet. Berg- 

 arten bestaar her af ren krystallinsk Blanding af farveløs 

 ■ PlagioMas, Korn af Bronzit og enkelte Lameller af rödbrun 

 ölimmer. De sparsomt indvoxede Partikler af Svovlertse fore- 

 kommer paa Spalter mellem de andre "Mineraler, men især 

 gjerne concentreret ved Bronzitkornenes Periferi. Bergarten 

 benævnes af Stelzner Bronzitgåbhro. Hvis man med Eosen- 

 busch benævner de Bergarter Norit, der bestaar af et rombisk 

 Augitmineral og Plagioklag, saa bliver Bergarten, en Norit 

 eller om man vil en Bronzit-Norit. Ved Romsaas hos os er 

 som omtalt ogsaa den rombiske Augitmineral nærmest en 

 Bronzit. Et andet Præparat af Bergarten fra Varallo var 

 uden Plagioklas og bestod af Hornblende, Bronzit og Olivin. 

 Altsaa en Bergart af samme Sammensætning som den fra 

 Senjen Nikkelværk omtalte Peridotit. 



Ovenfor er beskrevet en Ddl af de vigtigste Lejesteder 

 for nikkelboldig Magnetkis i Norge. Foruden disse er kjendt 

 talrige andre Findesteder af større og mindre Betydning. 

 Saaledes har der været drevet Gruber paa lignende Fore- 

 komster i Bamle og ved Espedalsvandet. Om den petrogra- 

 fiske Beskaffenhed af de ertsførende Bergarter fra Espedalens 

 Gruber meddeler Rosenbusch Oplysninger. Efter Prøver med- 

 bragte af Professor Stelzner, er Bergarten ved Vesle Gru- 

 ben i Espedalen Norit, hvis Hypersten udmærker sig ved 

 dette Minerals typiske Mikrostruktur, og som derhos har en 



