266 Leonhard Stejneger. 



Exemplarer har heller ikke kunnet overbevise mig, da den 

 er affattet paa en saadan Maade, at den ikke giver noget 

 klart Billede af hvert Exemplar, der har staaet til haus Raa- 

 dighed. Kun de, der selv har Anledning til at se hans Ex- 

 emplarer eller har en tilstrækkelig udførlig og klar Beskri- 

 velse af dem, vil være istand til at fælde en paalidelig Dom 

 angaaende hans Anførslers Vægt. 



Ved imidlertid at stille disse lige over for hinauden ind-" 

 byrdes, turde det dog maaske være muligt at komme under- 

 veirs med deres egentlige Natur. 



Angaaende Vingepletterne oplyser han, at han har to 

 Exemplarer, der «danner et fuldstændigt Mellemled mellem 

 begge Former.» Hos disse er den indre Vingeplet «af en 

 Negl's iStørrelse», altsaa omtrentlig 10 mm. lang; denne har 

 en Afstand indenfor Spidsen af Alula af resp. 6 og 8 mm.; 

 hos eæcuhitor rager Vingepletten paa Armsvingfjærene «10 — 11 

 mm. udover denne Spids», hos denne Art er altsaa Pletten 

 efter Colletts Opgave mindst 10 -;- 6 + 10 = 26 mm. lang mod 

 10 mm. hos hans Exemplarer; hos major skulde Pletten alt- 

 saa variere fra — 10 mm., medens hos excubitor fra 26 — 29 

 mm,, og det kalder Hr. Collett «fuldstændige Mellemled»! 

 Naar man nu desuden ved, at den hvide Plet absolut maa 

 naa udover Spidsen af Alula, for at blive synlig paa de sam- 

 menlagte Vinger, saa fremgaar yderligere deraf, at Hr. Col- 



for „Stammer". Endvidere opfører han Uria mandtii, Motaoilla einereo- 

 capilla, Cinelus melanogaster, Troglodytes horealis Og flere SOm Former eller 

 Lokalracer, medens Motacilla hcgubris (^yarrelUiJ, Anthus cervinus og Urta 

 brünnichn opstilles som Arter; dog kaldes denne sidste i Teksten baade 

 Art og Form! — Det være langt fra mig at ville indlade mig paa en 

 Disput om dette Emne; den vikle nemlig kun blive en Strid ora Ord, 

 og en saadan er, som bekjendt, ikke mere oplyseude, end dogmatiske 

 Stridigheder i det Hele taget. Videnskaben fordrer Tolerance i disse 

 Dele. Spørgsmaalet om Art eller Form stiller sig for Hr. Collett som 

 en personlig Troessag ; for mig staar det snarere som en Sti-id om Sma- 

 qen. Og de giistibus etc. 



