268 Leonhard Stejueger. 



major hørende Exemplarer har «den sorte Midtplet paa Inder- 

 fanen uæsten nøiagtigt samme Udstrækning- som den ydre, 

 hvide Del . . , , ; sandsynligvis er dette det normale Forhold.» 



Mig er det ikke muligt af det anførte at faa andet ud, 

 end at der paa det første Sted staar akurat det modsatte af 

 hvad der staar paa det sidste. Jeg kan ikke begribe andet, 

 end at Hr. Collett i den sidstciterede Sætning indrømmer det 

 «normale Forhold» at være den af mig i «Diagnosen» angivne 

 Farvefordeling. Men hvorfor klandrer han mig saa? 



I det Hele taget hersker der betydelig Ugreie med Hen- 

 syn til Spørgsmaalet om Farvefordelingen paa yderste StVr- 

 fjær hos begge Arter, som det af nedeuanførte vil sees: 



1. Hos L. cæciihitor. 



Mine to Exemplarer har nævnte Fjær rent hvide med 

 Undtagelse af Skaftets midtre Trediedel og en liden smal 

 Plet hos den ene (en 9 fra Aachen) i Indfanen henimod Ro- 

 den, (S fra Bergen har rent hvid Underside, Ç svagt tva^r- 

 stribet. 



Nilsson (Skand. Faun. H. 1. p. 277) beskriver dem som 

 «hvit med ett svart streck vid spolen i midten.» 



Degland et Gerbe (Orn. enr. I, p. 222): «Entièrement 

 blanche» (c?) og «noire à la base, sur les barbes internes, le 

 reste d'un blanc pur» (9). 



Hr. Collett angiver 2 Exemplarer at have yderste Styrfjær 

 farvede tilnærmelsesvis som hos mine, medens de øvrige har 

 betydeligt mere sort end jeg omtaler, og længere nede, at 

 «de fleste af de mest udprægede (gamle) L. eæcubitor, have 

 den sorte Midtplet paa Inderfanen næsten nøiagtigt af samme 

 Udstrækning som den ydre hvide Del.» 



Malm (Göteb. och Bohusl. Fauna p. 185) beskriver en c7 

 med «hvit på mer an yttre hälften och nästan i hela utfanet.» 



v. Tsehusi-Schmidhofen (Mitth. Orn. Ver. Wien 1878 p. 30): 



