316 Amund Helland. 



af Diluviet,^) kan disse Spørgsmaal ikke besvares i sin Almin- 

 delighed. Dog gives der Profiler i Diluviet, ved hvilke Tan- 

 ken om store Oscillationer hos Braeerne eller om en eller flere 

 Istider uvilkaarlig paatrænger sig. I denne Henseende er 

 Profilet ved Rixdorf nær Berlin af Interesse. Her ligger oven- 

 fra og nedad følgende Dannelser: 



1. Sknrstensler, 3 M. mægtigt. 



2. Sand, i den nedre Del ogsaa Anr og Blokke omtrent 

 10 M. mægtigt. 



3. Skurstensler, 3 M. mægtigt, og 



4. igjen Sand. 



Begge Skurstenslerene indeholder skurede nordiske Blokke. 

 I Sanden mellem begge Skurstenslerene er der fundet Lev- 

 ninger af Pattedyr, hvilke Hr. Dames viste mig. Det er 

 Elefas primigeniiis, Rhinoceros antiquitatis, Oanis lupus fossi- 

 lis, Ovibos priscus, Cervus euryceros etc. Videre viste Hr. 

 Bevendt mig et Rensdyrborn fra det samme Findested. Tillige 

 forekommer Paludina diluviana her og tillige i Skurstens- 

 leret 3. 



Blokkene ligger paa kryds og tvers i Skurstensleret uden 

 Orden eller Lagning; skurede Blokke forekommer ligeledes i 

 begge Ler; disse har følgelig engang været under en Bræ og 

 kan naturligst betragtes som to Grundmoræner. Disse to Skur- 



^) Det maa betragtes som meget tvivlsomt, om der overhovedet lader sig 

 finde en almengyldig Inddeling af Diluviet. Boringerne i den samme 

 By giver de forskjelligste Profiler, og i Virkeligheden giver ogsaa de 

 moderne Bræer Anledning til de forskjelligste Dannelser. I Bækken 

 under Bræen kan.Aur og Sand komme til Afsætning, medens der i dens 

 umiddelbare Nærhed, hvor Bræen hviler paa Undergrunden, kan dannes 

 en Grundmoræne, altsaa en Skurstensler; foran Bræen igjen ophober 

 der sig en Ansamling af Blokke til en Endemoræne, medens der paa 

 Bækkens Inundationsgebet foran Bræen kan danne sig leragtige Afleinin- 

 ger i Vandansamlingerne. Omendskjønt nu de diluviale Afleininger paa 

 mange Steder svarer til et saadant Billede, saa være det dermed ikke 

 paastaaet, at Adskillelsen af et øvre og et undre Skurstensler ikke skulde 

 være gyldig for store Strækninger, men vi kan neppe haabe at kunne 

 forfølge disse Skurstensler, som vi til Ex følge Avicula contorta-Zonen 



