322 Amund Helland. 



gjennemboret 402 Fod glaciale Dannelser, hvilke her fornem- 

 melig bestaar af Skurstensler.^) 



I Ringsted har man ikke naaet ned til Kridtlagene, nag- 

 tet man har boret til et Dyb af 632 Fod (104 Meter) i Skur- 

 stensleret. Den største Mægtighed af de glaciale Dannelser 

 er altsaa paa Sjælland 37 Meter større endVenerns største Dybde. 

 Nu er som ovenfor omtalt Sjællands Overflade større end Ve- 

 nerns. Hvis altsaa Mægtigheden af det sja-llandske Diluvium 

 ikke aftager stærkere mod Grændserne af Øen end Dybderne 

 i Venern aftager mod Bredderne, saa fremgaar heraf, at 

 Kvantiteten af de glaciale Dannelser paa Sjælland er større 

 end Vandmængden i Venern, med andre Ord, at det sjælland- 

 ske Diluvium vilde mere end udfylde denne Sø. Autager vi, 

 at Mægtigheden af Diluviet paa Sjælland aftager efter de 

 samme Love som Dybden af Venern eller at det midlere 

 Dyb af Vennern staar i samme Forhold til Maximumsdybet 

 (89 M,), som den midlere Mægtighed af Sjæl ands Diluvium 

 staar til den kjendte største Mægtighed (126 M.), saa synes 

 en saadan Antagelse ikke overdreven, da jo Diluviet tindes 

 med en vis Mægtighed langs Rysterne af Sjælland, medens 

 Dybden af Venern er Nul langs Bredderne. Under denne 

 Forudsætning vil Mængden af de diluviale Masser paa Sjæl- 

 land være 1.8 Gange større end Vandraængden i Vennern. 

 Af disse diluviale Masser bestaar, som de ovenfor nævnte nøi- 

 agtige Tællinger af Forchhammer viser, 40 pCt. af ødelagte 

 Kridtlag, det øvrige er Bergarter, der ikke forekommer i fast 

 Fjeld i Danmark, nemlig 44 pCt. af Urformationen og 16 pCt. 

 af Overgangsformationen. Forchhammer paaviste videre, som 

 ovenfor berørt, at Skurstensleret paa Sjælland har den samme 

 Sammensætning som de glaciale Aur- og Sandlag. Af disse 

 40 pCt., der tilhører Kridtformationen, turde vel meget være 

 kommet fra svenske Kridtlag, men antager vi, at alle stämmer 



') Om Hævningsfænomerne paa Møens Klint. Skand. Naturf. 1873. 



