374 " Amund Helland. 



pelheden af de Midler, som Naturen anvender i alle sine Ope- 

 rationer, som i dette ikke ser andet end det gradvise Ar- 

 beide af en Strøm, som engang flød saa høit, som Toppen 

 af den Ryg, som den nu deler saa dybt, og som har skaa- 

 ret sit Løb gjennem Klippen paa den samme Maade og næ- 

 sten med det samme Redskab som det, hvormed Stenskjære- 

 ren deler en Blok af Marmor eller Granit. 



Det er i høi Grad interessant paa denne Maade at efterspore, 

 hvorledes Aarsager, med hvilke vi er fortrolige, frembringer 

 Virkninger, som i Begyndelsen synes at forlange Indførelsen 

 af ubekjendte og extraordinære Kræfter, og det er ikke min- 

 dre interessant at iagttage, hvor behændigt Naturen har ba- 

 lanceret Virksomheden af alle de ubetydelige ødelæggende 

 Kræfter og har anvendt dem til det almindelige Bedste. Her- 

 paa har vi et mærkværdigt Exempel i den Foranstaltning, 

 som er truffet foråt bevare Jordbunden eller det Dække af 

 vegetabilsk Muld, som er udbredt over Jordens Overflade. 

 Da dette Dække bestaar af løse Materialier, saa vaskes det 

 let bort af Regnen og føres stadigt af Floderne til Havet. 

 Denne Virksomhed er synlig for enhver; Jorden føres bort 

 ei alene i Form af Sand og Smaasten, men dens finere Dele, 

 der er suspenderet i Våndene, farve stadigen disse i nogle 

 Floder, og leilighedsvis farver de dem i alle, nemlig naar der 

 er Flom, eller de svulmer paa Grund af Regn. Den Mængde 

 Jord, som føres afsted, varierer efter Omstændighederne; det 

 er blevet beregnet i nogle Tilfælde, at Våndet i en Elv un- 

 der Flom indeholder Jordsubstans suspenderet til et Beløb 

 mere end en hundrede og femtiende Del af det egen Masse. 

 Jordbunden formindskes derfor stadigt, da dets Dele trans- 

 porteres fra høiere til lavere Niveauer og endelig overgives 

 til Havet. Men det er en Kjendsgjerning, at Jordbunden 

 ikke desto mindre vedbliver at være den samme eller idet- 

 mindste næsten den samme i Mængde, og maa have været 

 saa bestandig fra den Tid af, da Jorden blev Tilholdssted 



