Playrfairs Illustrationer til Huttons Theori om Jorden. 379 



midlere Grader af Modstandsevne hos Bergarteriie mod de 

 ødelæggende Kræfter frembringer midlere Former. Det er 

 dette, som giver Fjelde af hver særegen Bergart forskjellig 

 Habitus og Udseende, og som isærdeleshed har givet dem, 

 som bestaar af Granit, den ærværdige og majestætiske Ka- 

 rakter, ved hvilken de sjelden undlader at udmærke sig. 



Formen af Dalene mellem Fjeldene viser klarligen den 

 Aarsag, som de skylder sin Tilværelse, Her har vi først en 

 bred Dal, som kommunicerer med Sletten, og som snor sig 

 mellem høie Bergrygge, medens Elven i Dalens Bund strøm- 

 mer over en Overflade, der i et saadant Laudskab udmærker sig 

 ved sin ensformede Skraaning. I Hoveddalen aabner der sig 

 en Mængde transversale eller sekundære Dale, der gjennem- 

 sætter Ryggene paa hver Side af den første Dal, og enhver 

 bringer et Bidrag proportionalt med dens Størrelse 

 til Hovedstrømmen; og naar de Steder, hvor en Fos nu 

 og da kommer imellem, . undtages, er deres Niveauer nøiag- 

 tigt afpassede, hvilket er saa meget mere vidunder- 

 ligt, jo større Overfladens Uregelmæssighed er. De sekun- 

 dære Dale har andre af mindre Størrelse, der aabner sig ud 

 i dem, og blandt Fjelde af første Orden, hvor alt er lagt 

 frem i stor Stil, der fortsættes disse Forgreninger til en 

 tjerde og endog en femte, enhver aftagende i Omfang, som 

 den tiltager i Høide, og som dens Tilgang paa Vand bliver 

 mindre. Gjennem dem alle iagttages denne Lov almindeli- 

 gen, at hvor en høiere Dal forener sig med en lavere, der er 

 af de to Vinkler, som hin danner med den sidste, den, 

 som er stump, altid paa den nedad skraanende Side, 

 en Lov, som falder sammen med den, der regulerer Sammen- 

 løbet af Strømme, der løber over en Overflade at næsten 

 jævnt Fald. Alene dette er et Bevis for, at Dalene er Strøm- 

 menes Værk, og hvad uden Våndet selv, arbeidende sig Vei 

 gjennem Hindringer af ulige Modstandsevne, skulde ogsaa 



