412 'Amund Helland. 



Ligesom Shetland har Orkney i det Hele et »isskuret« 

 Udseende, men denne Karakter er ikke saa iøinefaldende 

 paa Orkney, fordi de Bergarter, hvoraf denne Øgruppe he- 

 staar, ikke saa godt bevarer den moutonnerede Overflade; 

 selve Fjeldet er derhos i Eegelen bedækket, medens man 

 paa Shetland ofte har Anledning til at se talrige moutonne- 

 rede Høie og Knauser rage frem, uden at Fjeldet i synderlig 

 Grad er optæret i Overfladen. 



Foruden de her omtalte Mærker, der paa hine lave Øer 

 maa ansees som Tegn paa en almindelig Isbedækning, findes 

 der paa den høie Hoy Spor efter lokale Bræer, der har 

 holdt til i Dalene her. I den nordligste Del af Hoy ligger 

 . en Botn, der benævnes the valley of the Kame. I Mundin- 

 gen af denne Potn, der omgivesaf høie Fjeldvægge, bestaaende 

 af svævende Lag af Sandsten, ligger der to Endemoræner 

 tvert over Botnen. Paa Botnens venstre Side er disse Moræ- 

 ner gjennembrudt af den Bæk, der næres fra Botnen. Moræ- 

 nerne hæver sig op til omtrent 17 Meter over den dybeste 

 Del af Botnens Bund. Fjeldene omkring hæver sig 2 til 300 

 Meter over Bunden. I Dalen østenfor Hoy Hill har A. Geikie 

 paavist en Moræne næsten en halv engelsk Mil lang og 50 

 til 60 Fod høi. - 



Det vil af de ovenanførte lagttagelser fremgaa, at vi paa 

 Orkney føres til lignende Slutninger, som paa Shetland, 

 at Øerne først har været dækket af en Isstrøm, der be- 

 vægede sig fra SO mod NV; senere da denne Is ikke la/nger 

 strakte sig over Øerne, holdt Bræer til i de trange Dale paa 

 Hoy, og disse Bræer næredes af den Nedbør, der faldt paa 

 selve Øen. 



Orkney er, som før berørt, i det Hele en lav Øgruppe 

 med en lidet udpræget Konfiguration, Imidlertid mangler in- 

 genlunde de Eiendommeligheder i Landets Form, som vi er vant 

 til at iagttage i saadanne Egne, som har været skuret af Is. 

 Øerne er nemlig rig paa Indsøer. Den største Sø Loch af 



