Norske Hydrachnider. III. 



tildels enrinu var det. Men paa et enkelt sted, hvor der 

 gik strid strøm, var elven isfri. Her lykkedes det mig efter 

 ihærdig søgen den 28de december (1898) at finde 3 eksem- 

 plarer, nemlig 1 nymfe af Aturus scdber Kramer, 1 nymfe 

 af Sperchonopsis verrucosa Protz og en voksen (f af Sperchon 

 hispidus Koenike, alle 3 noget træge, men ellers i fuldkommen 

 livskraftig tilstand. 



Af disse iagttagelser drager jeg den slutning, at ialfald 

 en del af de i rask strømmende elve og bække levende 

 hydrachnider om vinteren bare trækker sig ind i moseil, 

 naar kulden blir sterk og elven isbelagt (ikke alene ovenpaa, 

 men ogsaa paa bredderne og bunden). Mosen vokser ofte 

 paa stene i den friskeste strøm, hvor der senest fryser. Der 

 gjemmer hydrachniderne sig sandsynligvis inde mellem 

 mosens blade, saaledes som jeg af og til har seet dem gjøre 

 i aquarierne (f. eks. Aturus, Atractides, Megapus, Mideopsis, 

 Lébertia og Sperchon-arter). Det maa bemerkes, at flertallet 

 af disse former (f. eks. Aturus, Atractides, Sperchonopsis og 

 Sperchon-2iVieY) kun findes i elve mellem sten, mos eller 

 andre vandplanter. I det hele synes skov- og fjeldbæk- 

 kene og lignende elve at fostre en egen fauna. Sam- 

 men med de nævnte hydrachnider faodt jeg larver af 

 Phryganeider o. a. og voksne Coleoptera {JElmis- og Hydraena- 

 arter). 



I 1898 var det kun de 2 maaneder januar og februar, 

 hvori jeg ikke fandt hydrachnider og heller ingen forsøg 

 gjorde i Ljanselven. 



En anden slags iagttagelser gjordes paa følgende maade. 

 Nogle Thyas- og Hydryphantes-måWiåer , som jeg tog den 

 26de april 1896 i Gjersjø nær Ljan, anbragtes i en flaske 



