40 Hig Thor. 



fremspring; nær dette findes et haar. Forøvrigt 



afviger den ikke meget fra M. spinipes Koch. 



Første fods endeled har vanhg form med sterk 



krumning. ^ 



Genus XX: Piona Koch (1842). 



1. Pi. seaura Koen. (1892). Pl. XII, fig. 122—128. 

 Koenike: «Anmerkungen z. Hvdrachnidenkunde» i 



«Zool, Anzeiger», nr. 396, pag. 265 og fig. 1. (? = 

 Pi. torris O. F. Müller), (? = Pi. mira Neum.). 

 Ny for Skandinavien. 



F.: cf og Ç skogdam ved Rød — Voxen (V.Aker), 

 og en grøft ved Ljan. 



3. Pl. huJlata n. sp. Pl. XIII, fig, 129—137. (=Pi. 

 torris (? Müller) Koenike). «Zool. Anz.» XV, nr. 396, 

 pag. 265 og fig. 2. 152, Sig Thor: «N. H.» II, s. 26. 



Sandsynligvis af mange forenet med Pi. torris 

 Müller, men neppe rigtigt. Den udmerker sig ved 

 en karakteristisk pukkelformig udviduing paa 

 4de led af sidste benpar (se fig. 133 og 134). 



Jeg har fuudet saavel Ç Ç som (f (f af disse 2 

 nærstaaende arter (Pi. seaura og hullata) og under- 

 søgt dem nøie. Jeg er paa det rene med, at de er 

 2 sikre arter; baade (f og Q har karakteristiske 

 merker. Derimod har jeg ikke kunnet indse, at den 

 sidstnævnte (Pi. hullata) svarer til Pi. torris O. F. 

 Müller. Jeg synes, at Müllers art nærmer sig mere 

 til Pi, seaura Koen. og til Pi. mira Neum. Dog 

 tror jeg, at det vil falde vanskeligt at afgjøre med 



