22 P- A. Øyen. 



tagelser direkte støtter netop den anskuelse, som jeg i det 

 foregaaende har ud viklet, og som jeg selv paa saa mang- 

 foldige steder har fundet bestyrket ved egne iagttagelser. 

 Nogen synderlig strømbevægelse skraat over den sydlige 

 del af vort lands to østlige dalfører synes ikke under nogen 

 fase af istiden at have kunnet finde sted. Jeg behøver i 

 denne forbindelse kun at minde om udbredelsen af Elfdals- 

 porfyrerne i løse blokke og om de saakaldte «Kristinehamus- 

 porfyrer» for ikke at tale om den maade, hvorpaa norske 

 flytteblokke forekommer i Danmark, for at enhver, der er 

 lidt fortrolig med Skandinaviens glacialgeologiske forhold, 

 kan danne sig en nogenlunde god forestilling- med hensyn 

 til strømningsretningen inden det sydøstlige Norges omraade. 

 Der kunde anføres flere eksempler paa det samme. Det 

 kan i denne forbindelse ogsaa være værdt at minde ora, at 

 der paa en af professor Brøggers ekskursioner med de 

 studerende sidste høst blev fremfundet en blok af Rostens 

 konglomerat i morænegruset ved Skaadalens station nær 

 Kristiania. 



Naar vi paa vor vandring nordover i vort lands østlige 

 og centrale del begynder at nærme os den to og sekstiende 

 breddegrad, støder vi imidlertid paa forhold, som det i lang 

 tid voldte megen vanskelighed at forklare, og som eudnu 

 ikke kan siges at være paa langt nær udredet. 



Det var heroppe H ø r b y e f andt, « at Friktionsphænomenet 

 — — — paa en neppe 5 Miles Strækning maa have havt 

 en dobbelt Bevægelse, og det i saa forskjellige Retninger 



som mod Sydøst og- Nordvest — gründet ikke paa 



éen, men paa flere sikre Iagttagelser «(Nyt Mag. for Natur v. 

 Bd, 8, Pag. 366). «Jeg vover derfor indtil videre», siger 

 Hør bye, «at opstille den formodning, at vi etsteds i Nær- 

 heden af Sork-Vola have at tænke os en omtrent i Sydøst 



