Kontinentalglaciation og lokalnedisning. 23 



lebende Grændse mellem to forskjellige ßetninger ai" 

 Friktionsflommen, en mod den sydlige, en anden mod den 

 vestlige Himmelegn» (1. c. Bd. 8. Pag. 349). Senere fandt 

 han det «temmelig rimeligt, at Grændsen mellem to for- 

 skjellige Retninger af den her omhandlede Bevægelse kan 

 trækkes etsteds nordenfor Døle-Sølen» (1. c. Bd. 10, Pag. 

 256). Paa denne bredde havde Hør bye sydgaaeude mærker 

 i Gudbrandsdalen til henimod Ronderne (1. c. Bd. 10, Pag. 

 256) og havde gjort sikker regning paa at finde dem ogsaa 

 paa strækningen nærmere Østerdalen, men kunde ikke paa 

 det hele strøg mellem Foldalen og Atnesjøen finde det 

 ringeste spor af friktionen (1. c. Bd. 10, Pag. 256). Og disse 

 Hør byes iagttagelser over skuringsfænomenet maa man til- 

 lægge stor vegt; thi det viser sig, at han har havt et skarpt 

 blik for de karakteristiske træk deri. Rigtignok indrømmer 

 Hør bye selv, at paa sine steder «den sande Retning af 

 Bevægelsen er uvis», f. eks. mellem Kvikne og Foldalen 

 (1. c. Bd. 10, Pag. 254); men paa den anden side siger han, 

 at «der gives flere aldeles sikre beviser for, at denne Be- 

 vægelse paa sine Steder virkelig er foregaaet mod Terrænets 

 Hælduing paa store Strækninger, hvilket især har været 

 Tilfældet paa Dovre» (1. c. Bd. 10, Pag. 255). 



Af nulevende geologer er der vel ingen, der saavel i 

 stratigrafisk-petrografisk som i glacialgeologisk henseende 

 kjender det her omhandlede strøg saa godt som professor 

 Schiøtz, og det er interessant at lægge mærke til, hvor 

 nøiagtig hans iagttagelser i det store og hele stemmer 

 overens med Hør by es. Det er høist mærkelig, at to for- 

 skere, der anskuer det erratiske fænomen og friktions- 

 fænomenet fra saa vidt forskjellige forudsætninger, dog naar 

 frem til saa nøie overensstemmende resultater, som vi ser 

 ved at sammenholde det ovenstaaende med Schiøt/^s resume: 



