24 P- A. Øyen. 



«at Ismasserne langs den nævnte Grænseliuie i Norge har 

 bevæget sig omtrent parallelt med denne Linie, og hvad 

 der er det merkelige, i modsatte Retninger paa begge Sider 

 at samme» (1. c. Bd. 32, Pag. 257). Dette viser os imidlertid 

 de to forskeres objektivitet paa en saadan maade, at vi 

 indser det uberettigede i en kritik som den af Hansen 

 fremførte (Om beliggenheten av bræskillet, Pag, 36, 37. 

 J^î^yt Mag. for Naturv. Bd. 34). Schiøtz antager som rimelig, 

 at selve grænsestrøget gjennem tidernes løb har oscilleret 

 uoget frem og tilbage (Nyt Mag, for Naturv. Bd. 32, Pag. 

 257). Törnebohm kom ogsaa til det resultat, at «isdelaren 

 synes hafva bildat en mot SO konvex båglinie, som ungefär 

 vid riksgränsen öfverskurit Vemdalsqvartsitens sträckning 

 och sedan fortstrukit mot V of ver Ronderne till Jotun» 

 (Geol. Forn. Förh. Stockholm Bd. 13, Pag. 591). Og Schiøtz^s 

 antagelse af en oscillation inden grænsestrøget turde vistnok 

 være i god samklang med det resultat, hvortil Törnebohm 

 kom, at «frågan om blocktransporten ar mera invecklad, an 

 den till en början kan synas» (1. c, Pag. 592). 



De tre forskere, hvis iagttagelser kan siges at være af 

 nogen betydning for det her omhandlede spørgsmaal, er 

 altsaa kommet til et i store drag merkelig overensstemmende 

 resultat. 



Den østlige del af nærværende omraade er mig for saa 

 vidt ubekjendt, som jeg inden det i øst for Østerdal en s 

 hoveddalføre liggende strøg ikke selv har havt anledning 

 til at forelage nogen undersøgelse. Ved imidlertid at 

 sammenholde iagttagelser, som jeg selv har havt anledning 

 til at anstille længere vest, med de af andre gjorte her i 

 øst synes det mig, at tidligere forskere maa have forbiseet 

 enkelte mere generelle forhold, som jeg allerede her skal 

 forsøge at udvikle, endskjont jeg selv føler onskelighedeu 



