34 P- A. Øyen. 



Glommenbræen borte, og istedet er Tønsætsøeu forlænget 

 helt herned, men har endnu sit afløb i nord. Bræenden 

 træjEfer vi saa ikke igjen, før vi kommer et stykke op i 

 Foldalen, men her ganske mægtig, idet et par større bræer, 

 Snehættabræen og Rondebræen, løber sammen i en fælles 

 brætunge. I vest strækker endnu Gudbrandsdalsbræen sig 

 langt mod syd, helt ned til Øier — den næres af udstrakte 

 snemasser i nordvest og af et ikke ganske ubetydeligt 

 tilløb fra Ronderne i nordøst. Omtrent ved det nuværende 

 Rosten tørner bræmasserne fra vest og fra øst sammen; 

 men der finder ikke længere sted nogen oppresning af disse 

 sidste mod nord; thi her er dalen fyldt af en stor bræsø, 

 der nu, efter at de store bræniasser, som dannede en 

 barriere i nordvest, er smeltet væk, har faaet afløb til 

 Romsdalen gjennem Lesjeskogens pas. 



Her er det kun nogle faa skisserede hoveddrag, jeg har 

 søgt at trække; men der er ingen tvil om, at en indgaaende, 

 systematisk undersøgelse vil i mange tilfælde ikke alene 

 med sikkerhed kunne fastslaa disse, men ogsaa være istand 

 til at paavise mange interessante detaljer. Et saadant 

 arbeide vil imidlertid ikke blot kræve tid, men ogsaa et 

 godt topografisk grundlag, og- indtil et saadant foreligger, 

 maa vi rimeligvis derfor ogsaa lade os nøie med at have 

 faaet et overblik over fænomenets karakter og dets forløb 

 i det store seet. 



Jeg skal som eksempel paa, hvor rigt det omhandlede 

 strøg er med hensyn til afleiringer, hvis nøiagtige under- 

 søgelse vil skaffe gode holdepunkter, kun omtale nogie 

 iagttagelser, som jeg sidste sommer havde anlednhig til at 

 gjøre i Grimsdalen, hvis glaciolakustrine dannelser har ligget 

 indeklemt mellem Rondebræen og Foldalsbræen, i senere 

 tider vel afspærret af den førstnævnte. 



