Kontinentalglaciation og lokalnedisning. 35 



Op gjennem Grimsdalen springer paa flere steder ter- 

 rasser i øinene i den forholdsvis brede og jevnt udformede 

 dal — det er snart lavere, mere récente elveterrasser, og 

 snart høiere liggende, ældre i sin opriudelse og forskjellige 

 i sin art. 



Ved Tverli sæter er dalbunden forholdsvis vid 02: 

 flad med den slyngende Grimsa mellem meterhøie, recent 

 udformede elvebanker. Elvespeilet ligger saaledes selv ved 

 almindelig vandstand kun omtrent en meter lavere end 

 selve dalbunden, der dannes a£ løse afleiringer, omlagrede 

 fluviatile. Selve dalbunden maaltes her med aneroidbaro- 

 meter at ligge 322,9 meter høiere end Domaas, der af det 

 meteorologiske institut opgives at have en høide over 

 havet af 648,9 meter. Saavel ved denne som ved de føl- 

 gende maalinger har jeg kun taget hensyn til den ved 

 barometertryk og temperatur bestemte høide, hvorimod jeg 

 har ladet ude af betragtning saavel høide- som bredde- 

 korrektiou, da disse ingen rolle spiller lige over f or de feil, 

 hvormed aneroidmaalinger ellers er beheftet. Dalbundens 

 høide over havet skulde altsaa ved Tverli sæter efter dette 

 være 972 meter. 



Med udgangspunkt herfra maaltes derpaa i den nord- 

 lige dalside en hel række terrasser, ikke mindre end tolv, 

 den ene over den anden opover. 



Den første terrasse, man støder paa, er en mindre vel 

 udpræget afsats i en høide af 6,2 m. over dalbunden, altsaa 

 978 m. o. h. 



Derpaa følger en omtrent 30 m, bred, mere udpræget 

 flade, s vagt skraanende eller næsten horizontal i høiden 18,5 

 meter, altsaa 990 m, o. h. 



Høiere op kommer saa den udprægede afsats, hvorpaa 

 sætervoldene ligger, med en gjennemsnitshøide af 49,4 meter, 



