36 



P. A. Øyen. 



eller 1 021 m. o. h. Det er en tildels skraanende, ganske 

 uregelmæssig flade, der for en stor del bestaar af uregel- 

 mæssige hauge, dels af sand og dels grus og sten, om end 

 noget kantet saa dog saa godt afrundet ved vandslid, som 

 de flisede glimmerskifere og de skivede kvartsskifere i det 

 hele kan give. Man ser faa gode sparagmiter, dertil enkelte 

 graagronne gabbroagtige bergarter. Paa overfladen ligger 

 spredt enkelte større og mere skarpkantede blokke, tydelig 

 nok drivismateriale. 



-MoAcrh^ Ts.iniytß ^ ^^1 2?^Î!^T . 



» ««) 



Fig. 1. 



I en høide af 80,3 meter, altsaa 1 052 m. o. h. følger 

 saa en række af ganske uregelmæssige hauge med afrundet 

 og skarpkantet materiale i blanding, efter alt at dømme en 

 drivis afleirin g . 



En skarpt udpræget afsats af fire meters bredde følger 

 saa i hoiden 142,5 meter, eller 1 114 m. o. h. Det er et 

 temmelig udpræget strandmateriale, man her har for sig, 

 sandigt med afrundede sten, kun skiferne noget mere skarp- 

 kantede. Lidt længere nede var det nærmest et noget 

 sandigt morænegrus. I terrassens bagvæg stod en graagron 

 kloritisk skifer, men uden at vise roche reniforme. Paa 



